Когато зимата се спусне в Европа,
много животни нямат друг избор освен да си тръгнат.
Досега не знаехме почти нищо на миграцията на най-дискретните от тях.
Пресичат се все пак морета и пустини,
изправен пред лошо време,
и пътуват през хиляди километри без отслабване.
Благодарение на най-новите постижения на науката,
Най-накрая можем следвайте ги в тяхната одисея,
и открийте тайните на техните невероятни миграции.
сиво оперение,
тъмна шапка.
Около двадесет грама перо подскача между храстите.
Винаги нащрек.
Това е черноглавото коприварче.
Често срещана птица в Европа е обаче един от най-интригуващите.
Всяка есен, милиони от тях прекосявам континента през нощта,
в търсене на територии по-гостоприемен.
Как се ориентират в тъмното?
Как намират техните зимни квартири?
Още по-загадъчна, новина изглежда се появяват миграционни пътища.
Благодарение на чисто новите технологии,
днес започваме да повдигаме булото за тайните на тяхната миграция.
В южната част на Швеция,
от септември, природата започва да се трансформира.
Есента наближава и храстите гъмжи от малки птички,
търси сладки горски плодове.
врабче,
Робин,
Chickadee, но също и преди всичко много черноглави коприварчета.
Сам, мъжкият заслужава повече това име,
защото женската носи косата си с оранжево-кафява капачка.
Ние сме в северната част на зоната на разпространение коприварчета в Европа,
и тук започва всичко.
Всички тези малки птички са мигриращи врабчоподобни.
Те прекараха лятото в Швеция, но активно се подготвят за голямото си пътуване.
След няколко месеца Швеция няма да бъде нищо повече от замръзнал свят.
За да оцелеят, черноглави коприварчета има само едно решение: мигрирайте на юг.
С размах на крилата 23 см и средно тегло само 20 грама,
черноглавото коприварче въпреки това е способен спортист,
да разглеждате хиляди километра всяка година.
Подходът на есента причинява много промени в поведението му.
Изследовател в Центъра за изследване на мобилността животни в университета в Лунд,
Сузане Акесон знае добре тези биологични трансформации.
Това са знаците предвестници на миграцията.
- Имат вътрешен часовник,
което ще им позволи да програмират различни моменти от живота им.
Като миграцията.
Този механизъм е налице навсякъде в тялото им.
Всяка клетка има собствен хронометър.
Когато неговият биологичен часовник нареди му,
поведението на коприварчето променя напълно.
Като начало тя осиновява нова диета.
- През лятото са насекомоядни.
Хранят се с насекоми които намират в храстите.
И лека полека ще започнат да ядат горски плодове и различни плодове.
Това са плодове от бъз.
Това е, което ядат през този сезон.
И те ще се опитат да намерят някои през цялата им миграция.
захар...
Но там има нещо друго, Не съм сигурен...
През седмиците които предхождат миграцията,
коприварчето практикува хиперфагия. Доброволно принудително хранене,
което предизвиква увеличение 30% от телесната си маса.
Тези плодове са много богати на захар ще му позволи да се натрупа бързо,
необходимата мазнина на първия миграционен полет.
Морфологични промени също ще докосне,
една от съществените части от оперението на птицата.
- Това е коприварче.
Непълнолетен.
Има пера, които са все още увити в основата си.
Той се линее.
Много е важно да има първокласно оборудване,
когато си тръгнеш за дълъг миграционен полет.
Ново перо, нова диета.
Остана само един последен съществена модификация,
трансформация, която орнитолозите,
може само да наблюдава с помощта на технологиите.
- В тази клетка снимаме дейност отгоре.
И можем да видим че стават възбудени.
Врабчоподобно като черноглавото коприварче спи нормално през нощта.
Но по време на миграционния сезон,
внезапно се събуждат и активен през нощта.
Те използват нощта, за да мигрират.
Коприварче, което живее през деня по-голямата част от годината,
постепенно се трансформира като нощно животно.
Тъй като миграцията се извършва през нощта.
Летене в тъмното позволява на коприварката за да избегнете прегряване поради топлина,
и да избяга от основната си хищници: хищни птици.
Мигриращи млади птици за първи път,
ще пътуват сами без родителите си.
Откъде знаят кога втурвам се в нощта,
в каква посока да вървят?
За да отговоря на този въпрос,
учените използват към това любопитно устройство.
Поставен при свечеряване при център на фуниевидни клетки,
птиците са изложени по време на няколко часа на небесния свод.
След това започват да подскачат в посоката, в която искат да мигрират.
Следите, които ноктите им оставят на хартия ясно посочват,
че всяка птица има предпочитана посока на полета.
- Черноглавото коприварче е много интересно,
защото всичко се основава върху тяхната генетична програма,
който им казва в коя посока да вървят и кога да спрете.
Опитът показва, че нов се появяват поведения.
Той имаше любима посока, която беше на юг и на югоизток.
Но наскоро открихме това птиците имаха нови предпочитания.
Има, както в този случай, които предпочитат да отидат по на запад.
Следователно има големи разлики между всеки птица и това развитие е съвсем скорошно.
Това е, което прави очарователният черноглав копривар.
Посоката, в която мигрира коприварчето е различен от една птица до друга.
Все пак всеки от тях знае инстинктивно кой курс трябва да следва.
Исторически тя си отиде от Швеция на юг.
Но от няколко години, все повече и повече коприварчета,
поемете курс в нови посоки, понякога странно...
Преди да бъде освободен,
тези птици са оборудвани с малък пръстен,
на който е изписан уникален код специфични за всеки индивид.
- Ако този копривар бъде заловен отново другаде в Европа,
неговият пръстен ще ви даде представа от курса, който следваше.
За черни шапки, дойде времето за голямото заминаване.
Тази вечер хиляди от тях лети на юг.
Части от Швеция, коприварчета прекоси Дания наведнъж.
на 400 километра,
след 8 дълги часа пътуване, най-накрая стигат до Германия.
Това първо пътуване е направено според почти идеална траектория.
Как намират пътя си толкова точно?
Изследователите са доказали че коприварчетата се ориентираха,
като наблюдавате въртенето на целия небесен свод.
Концентрични кръгове че звездите рисуват в небето,
имат разположен център точно на истинския север.
Това е тази неизменна забележителност което позволява на коприварчетата да се ориентират.
Този звезден компас не е напълно вродено.
Младите птици трябва да се наблюдават звездното небе за поне 21 нощи,
преди да може да се ориентирате правилно.
Какво се случва когато облаците закриват небето?
Че звездният компас става безполезен?
Един учен работи от години на биологичен компас,
което би позволило на птиците за да завършите този звезден компас.
В университета в Олденбург в Германия,
Хенрик Муритсен построи със своя екип,
устройство, позволяващо да си играе с магнитното поле.
- Това е система с 4 бобини, която може да се използва за промяна на посоката,
и интензитета на магнитното поле на Земята.
Тук е ориентиран магнитният север на север и това наистина е северът.
И ако сложа този компас вътре в системата,
където промених всичко компоненти север юг.
Ще видите, че червената стрелка сега сочи юг.
Ако поставите тези птици в малки ориентационни клетки,
те ще скочат в посока към която искат да летят.
Ако промените посоката на полето, те ще скочат в друга посока.
И това веднага ви показва, че те установи, че магнитното поле се е променило.
Желязното ядро, което се намира в центъра на Земята,
генерира магнитно поле който преминава от Южния до Северния полюс.
Не става дума за ориентация на това магнитно поле,
че коприварчетата разчитат да се ръководят,
а на друг негов характеристики неговия наклон.
Силовите линии на магнитното поле на Земята образуват ъгъл,
с повърхността на нашата планета което варира в зависимост от географската ширина.
Беше 74 градуса до началната им точка в Швеция.
Но в точката им на пристигане, сега е само 65 градуса.
Разликата от 9 градуса между двете ъглите показват на птиците,
че са сега 350 километра по на юг.
Но в кой орган се намира тази система? особено ефективна навигация?
Хенрик Муритсен смята, че е базиран върху зрителното възприятие,
линии на магнитното поле.
- По принцип идеята е, че имате чувствителна молекула,
към светлината в очите на птицата, която поглъща светлина.
И то поради сложно явление квантова физика,
може да предизвика химическа битка,
за птиците това би означавало че те действително виждат магнитното поле.
Тази химическа битка ще бъде генерирана от протеини, разположени върху ретината на птицата.
На този достоен модел на инструмент за мъчение,
всеки нокът ще бъде един от неговите протеини,
а баскетболната топка представлява ретината.
- На тази половин сфера, това би означавало че ще има ориентирани молекули,
във всички възможни посоки.
Представете си, че гледате линиите на магнитното поле,
и че магнитното поле върви в тази посока.
Тази молекула ще бъде успоредна към линиите на полето,
и ще видите ясен пиксел.
На ръба на окото ще получите тъмни пиксели.
И ако сега, движиш окото си така,
ще правите скенер на главата 90 градуса на тази страна,
и 90 градуса от другия.
Това светло петно ще се движат по ретината,
което ще ви каже къде намерете линиите на магнитното поле.
Може би е така че могат да го възприемат.
Този механизъм ще бъде първият подчертаване,
физичен феномен квант в биологията на животните.
Отваря поле за разследване съвсем ново:
Квантова био.
Водени едновременно от звездите и наклона на магнитното поле,
коприварчетата тръгват пак техния маршрут на югозапад,
по крайбрежието на Северно море.
След дълга нощ на летене, изтощените коприварчета,
трябва абсолютно попълнете енергията си.
Като се зазори денят на фламандския бряг,
най-накрая се появява зелен оазис.
Природен резерват Цвин.
Нощта, която свършва подкрепяше миграцията,
и голям брой черната шапка кацна тук тази сутрин.
Тази гора е богата на защитни храсти и бъз, пълен с горски плодове,
е идеалната стъпка за нашите пътници.
Изглежда всичко върви добре до...
За щастие заплитането в тази мрежа ще бъде краткотрайна.
Дидие Вангелуве и Парк Рейнджърс Zwin са там, за да ги освободят възможно най-бързо.
Както всяка година,
учен от Кралския институт природни науки на Белгия,
оборудва хиляди коприварчета, за да черна глава на идентификационни пръстени.
- Добре тогава тук друг черноглав копривар.
Повечето от уловите днес. Но този е опръстенен.
Станцията за обвързване, Това е Rijksmuseum, Стокхолм,
оттам и Кралският шведски музей.
Така че това е птица, която е опръстенена Шведски колеги преди няколко дни,
или евентуално дори преди няколко години.
Днес ще го измерим, ние ще определим възрастта му,
и ние ще редактираме това, което правим призовава за лист за възстановяване.
И това ще ни позволи, малко информация чрез малка информация,
да следват и разбират еволюцията на миграцията на черноглавото коприварче.
Ще го сложим в торба и го вижте по-късно.
За да увеличите улова,
Екипът на Дидие използва звуков трик,
което неустоимо привлича птиците.
- Излъчваме песни и виковете на птиците.
Ние засилваме естествен стимул,
което изглежда малко изненадващо, който не е познат на много хора,
но което е свързано с факта, че птици пеят през есента,
докато сме навън от размножителния период.
Това вероятно е механизъм, който помага птиците, които мигрират,
за да знам дали сайтът че той кръжи над е подходящ,
за да можем да им осигурим достатъчно храна, за да прекарате няколко дни там.
Така че за нас има малко технология.
Имитираме природата за увеличаване на обема на заснемане.
За да им попречите да изпитват твърде много стрес,
уловени птици трябва бързо да се позвъни.
Изследователите също се възползват от това да ги измерим и претеглим.
- Мъжки, 76 см дължина на крилото.
Поради теглото им е ценен показател.
- Това тежи 17,8 грама.
Това ни казва, че тя е пристигна в миграция снощи.
Това леко тегло показва, че е изгоряло всичките му запаси от мазнини,
и ще спре за няколко дни за възстановяване на енергията.
Те ще достигнат до 22 грама, така че тук ще вземат 5 гр.
Това е важното за управление на природни територии,
значението на ограничаването на пестицидите, разнообразието от биотопи,
е, че ще позволи за да се хранят тези птици,
ако нямат, като това е случаят тук, на разнообразен биотоп,
С храсти, с плодове, с къпини,
няма да успеят навреме за да попълнят хранителните си запаси.
Те няма да успеят по никакъв начин ефективни при завършване на цялото им пътуване.
И трябва да знаете това в млад човек черноглаво коприварче, ето, младо е.
Годишна смъртност, ще бъде близо 70%.
Законът на джунглата, това означава какво означава.
Ако птицата не е идеално отгоре, той минава там, той умира.
Няма друг избор да оставя място, бих казал,
на птица, която разви всички способности,
което му позволява да се храни ефективно,
което му позволява да разбере времето и следователно да изберете правилния момент,
че има физически възможности кой ще му позволи,
да прелети 200 до 250 километра за една нощ.
Това модулира популациите.
- От къде е той ?
Не, но накрая...
- Слушам, тя нищо не казва, Аз не говоря шведски.
Щом бъдат освободени, коприварчетата се завръщат дефиле с бъз.
Остават им само няколко дни за да попълнят мастните си резерви.
За човек от 70 килограма това би било да качите 21 килограма за по-малко от седмица.
За бандери, Резултатът от деня е отличен.
85 пръстени черни капачки.
Всеки път, когато опръстенена птица бъде уловена отново,
събитието се записва внимателно в база данни, достъпна за всички.
Тези събрани данни за десетилетия,
са в основата на нашите знания за миграция на черноглави коприварчета.
- Ето я картата на всички данни за възстановяване,
лентови черни шапки в Белгия от 1927 г.
И така всяка лилава точка съответства на местоположението,
където беше възстановено копривар опръстенен в Белгия.
Така че повечето черни капачки които пресичат Белгия,
зимата около краищата на западното Средиземноморие.
Ако по-голямата част от птиците следва логичен маршрут на юг,
случва се някои от тях да мигрират в посока, която изглежда абсурдна.
На север.
- Имаме черноглави коприварчета,
в Гримберген, Белгия,
на 9 септември.
Тази птица е открита в Исландия на 8 ноември същата година.
Така че вместо да се насочите на югозапад, той тръгна на северозапад.
Има 9/10 шансове че не оцелява.
Но ето пример за грешка, която може извършват мигриращи птици.
Може да е фатално за тях,
но може и да ги донесе да открива нови територии.
Опръстенените коприварчета вече имат цялата енергия, необходима, за да тръгне отново.
Щом падне нощта, те отлитат посока на следващата им спирка: Франция.
Повече от милион черни капачки са опръстенени през век.
Благодарение на многобройните повторни залавяня,
днес знаем, че има две основни групи прелетни коприварчета.
Родените в Западна Европа,
мигрират около Алпите от запад и тръгнете към Испания.
Родените в Източна Европа, избягвайте Алпите от изток,
и мигрират към от района на източното Средиземноморие.
Тези две популации са разделени по невидима граница,
че орнитолозите наричаме миграционна празнина.
Ако миграционната празнина е известно отдавна,
беше едва от 70-те години че произведенията на Питър Бертолд,
и Андреас Хелбиг направиха възможно по-доброто разберете този феномен.
В изследователския център Макс Планк от Радолфцел, в Южна Германия,
Питър Бертолд, сега на 78 години,
продължава работата си и никога не свършва да бъдеш изумен от откритието,
че е дал благодат на черноглави коприварчета.
- Тръгнахме да търсим птици на езерото Нойзидъл в Австрия,
и ги тества тук, в тези клетки. Така че тук в института.
И къде искаха да отидат?
Очевидно, на изток, посока Израел и Източна Африка.
Тогава взехме нашите птици, тези от тук.
Обикновено те отиват към Бургундия, Франция, Испания.
Това и направиха.
И там, следващата стъпка,
сложихме тези коприварчета волиерата, съставена от смесени двойки,
и тогава наблюдавахме смесени двойки,
родените хибриди и те искаха да мигрират на юг,
следователно по междинен начин.
Това е фантастично нещо.
И така беше ясно, че управлението миграцията е генетично обусловена,
или просто казано, вродени и наследени от родителите.
Събирайки математически,
насочват миграционните курсове на родителите техните малки до изцяло нова дестинация.
Следователно опитът е доказал, че управлението миграцията наистина имаше генетична основа,
и преди всичко, че тя може да се промени много бързо.
Остават обаче няколко въпроса.
Оцеляват ли хибридите към тяхната миграция на юг?
И какво се случва с безбройните коприварчета които следват нови миграционни маршрути?
В сърцето на Виена, на запазен остров в река Дунав,
Мириам Фогел от Института Макс Планк на еволюционната биология на Plusn,
придобива международен опит с голяма величина.
Целта му?
Точно разбиране на пътищата прелетни коприварчета,
като следвате тяхното пътуване индивидуално.
- Разхождаме се из обекта.
И слушаме да слушаме песента на черноглавото коприварче.
Приблизително знаем на коя територия се намира.
То е точно там като монтираме мрежата.
Тук наистина сме по средата на Виена, точно в центъра на Виена.
На този остров, на Дунава, има плътност невероятна черна шапка.
Там, по тази пътека, чуваме ги навсякъде.
Те гнездят много близо до тук и ние се възползваме от това за нашите експерименти.
Ето, току-що забелязахме, че първото warbler вече е в нета.
Ще отидем да го вземем бързо.
Е, това е.
здрасти
Черноглав копривар тежи средно само 20 грама.
Следователно се нуждае от устройство за наблюдение адаптирана към нейното тегло.
Мириам Фогел и нейният екип се обърнаха към напълно нова технология,
геолокатора.
Този свръхлек сензор не го прави само едно нещо:
Запишете датата и интензивността на слънчевата светлина.
- Това е светлинният сензор. Това е извън оперението, така.
Той записва продължителността на деня,
и преди всичко максималната височина на слънцето.
И благодарение на тези две координати можем определяне на географска ширина и дължина.
Благодарение на това можем наистина проследете цялото пътуване.
Ние също знаем кога птицата оставен тук,
където спираше, където прекарва зимата.
Той ще ни каже всичко това когато се върне,
и които можем да уловим отново птицата и изтеглете данните.
Недостатъкът на геолокатора е че не предава данните си от разстояние.
Ще бъде наложително вземете устройството обратно след година,
когато този копривар ще се върне в Австрия.
За щастие, мъже са териториални животни,
които са склонни да гнездят на едно и също място от една година на друга.
Но преди всичко, той трябва да преживее своето пътуване.
Следователно раницата трябва да се регулира прецизно,
за да не причиняват и най-малкото неудобство на своя носител.
- Основната ни цел е да закача тези раници,
така че да е удобно за птиците,
така че те имат достатъчно място за движение.
Те ще напълнеят, за да мигрират,
така че искаме да сме сигурни, че имат достатъчно пространство за удобно летене.
Една от големите амбиции от този опит,
е да се провери съществуването на птици хибриди, родени в сърцето на миграционната пропаст,
мигриращи на юг и способни да се върнат.
И затова беше Австрия избран за тестова площадка.
- Да, Австрия е подходяща много добре за това изследване.
Това е мястото, където повечето на птиците се поставят геолокатори.
Общо първата година, инсталирахме 200 геолокатора,
и на следващата година имаме все пак постави още 150.
В Австрия две популации на коприварчета черноглавите хора се търкат.
Тези, които мигрират на запад и тези, които мигрират на изток.
За да проведете експеримента, 350-те геолокатора,
бяха поставени в много различни географски области,
в регион, където познаваме като коприварчетата мигрират на запад.
Друг, откъдето мигрира на изток.
И накрая, в район, разположен в основата на миграционната пропаст,
където се раждат хибридни коприварчета които биха могли да мигрират на юг.
Тази посока обаче е на юг е тази на всички опасности.
Принуждава птиците да прекосяват Алпите.
След това пресечете Средиземно море в центъра му.
И накрая да се изправим последно препятствие: Сахара.
Способни ли са хибридните коприварчета да преживее такова изпитание?
Повечето учени възниква въпросът,
но Мириам Фогел вече има начини да го проверите.
Този млад долар е готов.
Геолокаторът му е на място.
Но преди да тръгнем по главния път,
мъж и жена се срещат за последно измиване.
Качеството и чистотата на оперението от съществено значение за полети на дълги разстояния.
Това малко езерце на брега на Дунава също служи като спокойна агора,
където птици от различни видове които обикновено спазват дистанция,
срещнете се за баня.
Привечер коприварчетата се издигат за дълга нощ на летене.
След това те се присъединяват към огромната кохорта нощни мигранти.
Кохорта, в която стотици хиляди други черноглави коприварчета,
вече се насочват към зимните си квартири.
В миграция от месец и половина,
скандинавски коприварчета, които избраха пътя на Запад,
се втурват в долината на Рона.
В менюто за днешната спирка: грозде.
Утре ще са ябълки.
Основното е, че тези плодове съдържат захар,
тъй като удивителният метаболизъм на коприварчетата го превръща в мазнина за рекордно кратко време.
Няколко дни по-късно мигрантите срещам огромна планинска верига,
която прегражда пътя им: Пиренеите.
Снощи летяха 9 часа,
и трябва още веднъж Зареждане с енергия.
Как поддържат седмица след седмица такива усилия?
Като бегачи за издръжливост,
коприварчето черпи от последните си резерви на всеки етап от своята миграция.
Но тя го прави по голям начин по-ефективен от човека.
Коприварката е надарена на невероятен метаболизъм,
което му позволява да се трансформира липиди за енергия,
10 пъти по-бързо от повечето други гръбначни животни.
По време на полета си се храни мощните му гръдни мускули,
чрез непрекъснато рисуване в своите мастни резерви.
Така умее коприварчето да лети с часове,
без да се налага да зареждате гориво.
За разлика от нашия бегач.
Краят на ноември, първата суграшица падат на Пиренеите.
Коприварците преодоляха препятствието навреме като го заобиколите или вземете пропуските.
След 2 седмици врабчетата изминете 1200 километра,
които ги отделят от южната част на Испания.
За повечето черни шапки части от Западна Европа,
пристигане в Андалусия бележи края на пътуването.
Напускане на Северна Европа преди повече от два месеца,
достигат птиците най-накрая техните зимни квартири.
Намира се в южния край на полуострова иберийски,
масива Лос Алкорнокалес,
е истинско Ел Дорадо за прелетните коприварчета.
Младите птици, които оцеляха при първото им пътуване,
след това открийте нов свят,
където има изобилие от храна,
и където температурата не пада рядко под 10 градуса.
Ако коприварчетата проговориха езика на страната, от която идват,
тази гора би била истинска вавилонска кула.
Щяхме да чуем английски ехо,
немски, френски и скандинавски езици,
но друг език също би резонирал:
испански.
Защото има в тези планини друга популация от коприварчета,
който не се е местил през цялата година,
черноглави коприварчета които не мигрират.
Изследовател в университета Комплутенсе в Мадрид,
Хавиер Перес-Трис проявява интерес към взаимоотношенията между тези заседнали коприварчета,
и хилядите мигранти които се събират тук всяка зима.
Въпреки че принадлежат към един и същи вид,
съжителство между тях не е така винаги мирен.
Този ъгъл там е пълен на черноглаво коприварче.
Току-що пристигнаха.
Трябва да са прелетните коприварчета,
защото това местообитание е много малко използвани от жителите.
Ако погледнете гората там,
това е типичното местообитание на коприварчетата жители на региона Гибралтар.
Имигрантите пристигат тук в големи количества.
Те са 20 пъти повече отколкото жителите, които остават през лятото.
Какво е интересно, това е, че мигриращите млади екземпляри,
явно са прогонени от гората към поляните пред нас.
Това е открито местообитание.
Те трябва да се движат между храстите.
И това е опасно за тях,
това ги излага на ястреби и други хищници.
Ако най-младите прелетни коприварчета са изгонени от гората,
възрастните успяват да направят себе си място под корковите дъбове.
Между мигриращия и заседналия,
има морфологични различия че Хавиер Перес-Трис,
умее да забелязва с един поглед.
- 12.5.
1,5...
5...
Това със сигурност е мигрант.
Основните разлики между тези две птици,
между мигранти и жители,
това са крилете на мигрантите които са по-дълги, по-заострени,
и по-късата им опашка.
Краката също са по-къси.
Тази птица е създадена за миграция.
И обикновено имат по-лека структура.
По този начин те имат по-малко маса за вдигане.
Жителите имат лапи по-дълъг, по-дълъг клюн.
По-кръгли крила, по-практични за маневриране между дърветата.
Те са в същото време по-големи, и благодарение на това смятаме,
с които могат да се справят по-лесно мигранти, които идват от север,
да експлоатират територията които използват целогодишно.
Вероятно са... Не много добри приятели също.
Птици, които живеят заедно в тази гора на Андалусия,
докажете, че различните поведения могат съществуват в рамките на един вид.
Избрали са и някои птици да отиде много по-далеч.
Тези безстрашни пътници преминават Гибралтарския пролив,
и продължават пътуването си до Магреб,
дори в Западна Африка.
Всички тези мигранти наляво в точното време,
защото в северната част на Европа, зимата вече е добре установена.
В южната част на Англия сутрешните слани стават все по-чести.
Горите и плетовете вече ги няма много за предлагане на врабчета.
В такава враждебна среда,
шансовете на коприварчето да оцелее са много намалени.
И все пак, против всякаква логика,
някои черни шапки вземат риска от зимуване на такава географска ширина.
В Чилболтън, Хемпшир,
мъжът е привилегированият свидетел на тази промяна.
Страстен към орнитологията от детството,
Глин Еванс видя този мистериозен феномен,
вземете все повече и повече с големина през годините.
- Преди 50 години не сме виждали коприварчета черна шапка в английските градини през зимата.
И ако сравним това с 25-те, които вече преброих тази зима,
Всичко това е наистина очарователно.
Имаме промени странни неща, които се случват,
и всички се чудят защо.
Наличието на тези зимуващи коприварчета остава загадка.
Защо броят им продължава ли да се увеличава?
Как оцеляват през зимата?
Glynne е част от голяма мрежа доброволни наблюдатели,
които работят заедно с учени от BTO,
Британският тръст за орнитология.
За Грег Конуей, координатор на тази програма,
има няколко елемента на обяснение.
Зимна популация на коприварче черношапите са се увеличили със 77%.
Знаем, че климатът се е затоплил значително от 1980 г.
Затопляне, което влияе всички британски острови.
И което достига до такава степен, че страната е по-подходящ за птици.
Те се справят по-добре в тези области,
но има и други фактори, които трябва да се вземат предвид.
В Англия хората обичат птиците и има между 48 и 55% от домакинствата,
които слагат храна за птици в градината им през зимата.
И се превръща в истински ресурс за много зимуващи птици.
Великобритания днес е европейски лидер,
относно храненето на птиците.
Продавам храна за птици сега е пазар,
което представлява няколко милиона евро годишно и продължава да расте.
Всички градински магазини и големи повърхности се възползват от тази мания.
Тази зима 60 000 тона семена, мастни топчета, изсушени насекоми,
и плодове бяха предложени на птиците.
Но ако тези индустриални храни направи врабчетата щастливи,
наблюдатели на птици, които искат да привлекат специфични видове в тяхната градина,
са принудени да отидат в кухнята.
Това е случаят с Глин Еванс,
който разработи специална рецепта за черни шапки.
- Черноглави коприварчета са насекомоядни птици,
и търговски мастни топки са доста трудни за тях.
И така, опитвам се да направя смес което е малко по-малко твърдо,
малко като това, което изглежда доста грубо.
Но ако сложа лъжица,
виждате, че е много по-мек отколкото това, което можете да намерите в магазините.
Все по-мек климат,
и щедрото раздаване на храна,
сега позволете на черноглавото коприварче черен, за да оцелее през английската зима.
Остава обаче един въпрос:
Тези коприварчета същите ли са отколкото тези, които виждаме в Англия през лятото,
или идват от другаде, както казват някои?
Бенджамин Ван Дорен, от Оксфордския университет,
надявам се скоро да мога дайте отговор.
Миналата зима той оборудва a тридесет геолокаторни коприварчета,
за да разберат къде са прекарали лятото.
За младия учен, залозите са високи.
Той трябва да се възстанови максимум геолокатори.
Днес той се присъединява към Glynne Evans,
чиято градина беше за случая оборудвани с мрежи за улавяне.
- Имаме информация от багажа,
има само няколко повторни залавяня на птиците, които са прекарали зимата тук,
и бяха заловени отново на друго място.
Тези коприварчета можеха да отидат другаде или останете в Англия през цялата година,
или правете неща за които нямаме ни най-малка представа,
защото не ги следвахме поотделно.
Миналата зима, ние следователно разполага 36 геолокатора,
и се надяваме да възстановим поне 12-15%.
От 36-те коприварчета, оборудвани с този малък сбруя,
3 се върнаха тази зима в градините където са били оборудвани.
Бенджамин Ван Дорен най-накрая може да покаже широка усмивка.
Защото това, което разкриват записите е напълно смущаващо.
Първата птица, която хванахме отново напуснал Англия на 29 март.
Той прекара лятото в източната част на Франция,
и той се върна в Англия в началото на ноември.
Това наистина е поведение много странно за птица.
Не знам за други примери. на птиците в северното полукълбо,
които мигрират на юг през лятото и на север през зимата.
Втората ни птица отиде на юг от Германия,
потенциално на границата с Чехия.
Третата птица, която отново хванахме, отиде на място подобно на второто,
може би малко по на юг, към Италия.
Резултатите, получени от тези първи 3 Коприварците са зашеметяващи.
През есента, докато мнозинството птиците отидоха на юг,
тези 3 коприварчета мигрираха на северозапад.
Благодаря на хранилките и глобалното затопляне,
успяха да преживеят английската зима.
Изглежда, че Англия,
или става нов миграционна дестинация.
Щом свърши зимата, коприварчетата поеми по обратния път.
Първите тръгнали са тези, които са зимували в Обединеното кралство.
В началото на март преминаха коприварчетата зимата в Западна Африка,
присъединете се към птиците от Иберийския полуостров,
вече се движат на север.
3 седмици по-късно тези птици достигат подножието на Пиренеите.
Пристигането им съвпада с цъфтежа Марсалтови върби и диви черешови дървета.
Коприварчетата, кралицата на адаптацията,
след това пирувайте с нектар както биха направили пчелите.
По-малко от 6 седмици по-късно напуснал Андалусия,
първите мигранти пристигат до местоназначението си.
Коприварчетата, които гнездят във Франция,
в Белгия и Швейцария вече са у дома.
В долината на Алм, в сърцето на Австрийските Алпи,
дойдоха черноглави коприварчета от всички посоки се намират.
В тези гори, Мириам Лий Фогел дойде да ги чака.
Тъй като тази долина се намира в основата на миграционната пропаст,
е идеалното място за повторно улавяне на хибридни коприварчета.
Птиците идват от югозапад, югоизток,
и може би дори от Англия се срещаме тук за брачния сезон.
Мъжките започват своя ред на пеене.
Всеки ден се образуват нови двойки.
Скоро се появяват първите яйца.
От завръщането си коприварчетата отново са дневни,
и се върнаха на диета високо протеин на базата на насекоми.
Точно това, което техните мацки трябва да растат бързо.
Мъжете и жените трябва също, когато се появи възможност,
вземат със себе си птичи изпражнения,
удобно опакован в малки херметически затворени торбички.
От зори, Джоузеф Еметбергер, главният орнитолог на долината,
работи усилено.
Предишния ден Мириам Лий Фогел забелязах мъжки,
който изглежда оборудван на геолокатор.
Хванете птицата и я възстановете данните от неговия сензор,
е от първостепенно значение за орнитолози.
За това ще им трябва с цялото си ноу-хау,
но и малко късмет.
- Как си ?
- Има мъж в мрежата, Ще си го върна.
- Той е оборудван от една година на геолокатора.
Може да е бил в Африка или другаде.
Веднага ще разберем.
И за това той се нуждае премахнете вашия геолокатор.
Птицата е добре.
И сега можем да го освободим.
Сега да видим къде точно беше тази птица,
трябва да копираме данните на компютъра.
Този изстрел, последният за сезона,
се присъединява към 66 други извършва почти навсякъде в Европа.
Карта на миграцията на коприварчето blackcapped е в процес на преформатиране.
- Да, данните изглеждат добре.
Данните за възстановяване миграционният път,
на това черноглаво коприварче всъщност са там, да.
Можем да видим ясно и е така това, което искахме да знаем първо,
това са просто хибридни птици следвайте междинни маршрути.
Така те минават между източните пътища и на запад около Средиземно море,
те наистина отиват по средата.
И какви данни покажи ни със сигурност,
е, че за птица е възможно да летиш над Алпите,
над Средиземно море, над Сахара...
И се върнете невредими.
И това не беше ясно преди да имате тези данни.
Така че за нас, черноглавото коприварче е особено интересно,
Защото има огромен репертоар миграционни пътища.
Адаптира се към различни условия на околната среда.
Тя успява да преодолее много бариери.
Това е много здрава птица, която свиква бързо към нови територии,
като тези птици, които прекарват зимата на Британските острови.
Да, мисля, че е така птица на бъдещето, абсолютно.
Изследването на черноглавото коприварче разкрива птица със сложно поведение,
и чиято миграция се развива.
Невероятната му способност да се адаптира позволява му да променя своите маршрути,
да промените диетата си,
и успяват там, където голям брой видове са в затруднение.
Той е един от редките мигриращи врабчоподобни чието население се увеличава.
Като мигрира в обратна посока да прекара зимата в Англия,
тя показва огромна способност,
да си играе с последствията човешки дейности.
Ако бъдещето на биоразнообразието принадлежи към животни, способни на адаптация,
със сигурност черноглавото коприварче ще бъде един от тях.