👉 Идите на подешавања видеа ⚙ да бисте изабрали језик синхронизованог звука / титла
Наравно, знамо за тржиште нафте,
пијаца воћа и поврћа, и тржиште шећера.
Шта им је заједничко?
Купци и продавци свуда увек гледају на своје интересе.
Закон понуде и тражње контролише ове размене.
Свет злочина није изузетак од правила.
Сва трговина има економски разлог постојања.
Мафија, злочиначки подухват је пре свега посао
са сопственим производима испоручити и услуге извршити.
Тржиште организованог криминала генерише око 870 милијарди долара годишње.
Одакле долази овај новац?
Трговина у сваком облику.
Што је незаконитије, што је исплативије.
Ко су главни играчи на овим подземним тржиштима?
Како су организовани?
Ко има користи од незаконите добити?
Ово открива Дирти Долларс.
То је путовање иза кулиса криминалне економије.
Економски, еколошки, и политичке неравнотеже широм света
потиснути читаво становништво да оде своје матичне земље за бољу будућност.
Скоро универзални проблем је да су ретко добродошли.
За становништво земље домаћина, на њих се гледа као на ризик, опасност.
Међутим, за мафије нема ништа од тога.
Мигранти су изнад свега,
један од организованог криминала најуноснијих и најперспективнијих послова.
То је тржиште које су развили без осећаја за морал
и то са апсолутним цинизмом уз повећање својих профита
и искоришћавање најсиромашније популације.
Добродошли на тржиште кријумчарења миграната.
Ако сте мигрант, а желите да платите за прелазак Средоземног мора,
суочићете се са стварима које никада нисте замишљали.
Ово је посао вредан више милијарди долара.
Видео сам много људи који су упуцани.
Видео сам много људи лежећи тамо доле на улици.
Ти, ја, он, сви овде, видели су жртву трговине људима.
Не говоримо о малом кромпиру, али милијарде долара.
Нисам знао да пливам, плакао сам.
Рекао сам себи: „Шта сад да радим? Не могу сада да се вратим"
У питању је много новца
у искоришћавању најпотребнијих, жртвени јарац, или жртве.
Миграција је урођена карактеристика наше врсте.
Откако је становништво напустило Африку за Евроазију пре милион година,
све до потпуне колонизације планете,
народа и појединаца увек су путовали
на места вероватнија да гарантују њихов опстанак.
Када путовање изгледало тешко или опасно,
увек смо користили водич да покажемо пут да се не бисмо изгубили.
Данас, у ери ГПС-а
и ефикасан транспорт која прелази планету,
професија је требало да нестане, али се догодило супротно.
Доживљава прави процват у међународним криминалним организацијама.
Винцент Цоцхетел је специјални изасланик
Агенције УН за избеглице за централно-медитеранску ситуацију.
Има много граница који су веома заштићени.
Они немају праве путне исправе,
треба да напусте своју земљу.
Постоје области које су миниране.
Постоје опасна подручја између Нигера и Либије.
Ако не знаш стазе, умријећеш у пустињи.
Има много путева где ти треба шверцер.
Кријумчари нису увек били трговци људима или криминалци.
Увек нам је био потребан водич у пустињи да вековима прелази Сахару.
То нам је увек било потребно.
Данас илегалан прелазак границе
је пре свега тржиште у којима мафије нуде услуге
било у пакетима или а ла царте
са нивоом удобности који зависи на цену коју је клијент спреман да плати.
Циљ је повећање више профитирају криминалне организације.
Организовани криминал ослања се на овај пословни модел
да илегално прокријумчаре потенцијалне прогнане из њихове земље порекла
на одредиште својих снова.
Специјални изасланик за избеглице идентификује између две врсте миграната,
избеглице и економски мигранти.
Избеглице су теране да беже ратом, политичким притиском,
или тиме што су ризиковали своје животе ако су остали на месту.
Живот у граду је постајао тежак, са борбама, експлозијама.
Нисмо знали куда да идемо, за мене тамо више није било будућности.
Они који се углавном називају мигрантима
сматрају се волонтирање за изгнанство,
чак и ако стварност понекад је нијансиранија.
Мигрант је често неко који напушта своју земљу
из економских разлога,
недостатак запослења, или лоше управљање у земљи.
Често почиње са доприносом унутар заједнице.
Народ спаја новац
да пошаље младу особу ка светлијој будућности другде,
надајући се да ова млада особа стићи ће у Европу или негде другде,
можда на Блиском истоку,
да нађе посао и редовно ће послати новац назад у земљу.
Данас Муса има 17 година а сада живи у Француској.
Са 15 година морао је да оде своју земљу да избегне сиромаштво.
Мој циљ је био да одем на мирно место, да могу да дишу.
Да одем негде где моја права био би поштован као и у другим земљама.
Да будем слободан као и сви други.
Мој циљ је био да будем на мирном месту као и други људи.
Да имају иста права, да имају исте дужности као и остали.
Да би могао да иде у школу као и друга деца мојих година.
Има их отприлике 900 милиона миграната широм света.
Ова цифра се мора ставити у контекст
јер се већина миграната креће около унутар своје земље или континента.
Када погледамо феномен економске миграције
посебно у западној Африци, има доста миграторних кретања
у простору ЕКОВАС,
економска заједница западноафричких држава,
много важније од покрета Африке у Европу, а ми то заборављамо.
Има и доста митова и перцепције.
Мислимо да сви људи иду у Либију желе да дођу у Европу.
Наше студије показују да 60% људи који долазе у Либију
заправо немају било који други миграциони пројекти.
Желе да нађу посао у Либији.
Увек је изгледао као земља да мигранти воде њену привреду.
Морамо престати да маштамо
да људи из источне или западне Африке сви желе да дођу у Европу.
То није реалност.
Тренутно се сматра да постоје око 200 милиона миграната
далеко од својих матичних земаља.
Ова миграција не иде нужно из сиромашних земаља у богате.
Главни покрет углавном иде на следећи начин.
Двадесет пет одсто саобраћаја је од севера ка северу,
шест одсто од севера ка југу, 25% од југа ка југу,
и 35% од југа ка северу, од земаља у развоју до богатих.
Нису сви ови мигранти окренути се злочиначким организацијама
да пређе границе јер за њих је то легално.
Кристина Кангаспунта је главни одељења за истраживање криминала при УНОДЦ-у,
канцеларија УН-а који се бори против организованог криминала.
Ја сам мигрант јер сам дошао из земље мог порекла, Финске,
да живи у Аустрији.
Био сам срећни мигрант јер сам то заиста успео.
Имам добар посао.
Имам правни статус.
Имам добро становање, нико ме не експлоатише.
Чак и Уједињене нације с времена на време, али то је нормално.
Био сам срећни мигрант али многи од њих немају среће,
и из овог или оног разлога, они то заправо не праве сами.
Треба да се обрате криминалцима, понекад организовани криминални криминалци,
који су тада, тзв. помажући им да се пробију
да су мигранти.
Ни мој пријатељ Хасан се није осећао сигурно.
Познавао је некога који би нас могао одвести у Европу.
Нисмо имали новца одмах,
али могли бисмо да платимо касније.
Мисли о себи.
Шта би ти урадио ако сте имали своју породицу са собом?
Напуштате земљу који има крими ситуацију.
То је страшно, не можете тамо остати са својом породицом.
Ако поред тебе, постоји криминалац или неко,
који обећава то, могу све за тебе
и могу ти донети овде, тамо, свуда,
и заиста могу да решим твоје проблеме, Био бих врло спреман да верујем у то.
Двеста милиона потенцијалних купаца је огромно тржиште,
поготово јер је природно појачан јачањем миграционих закона
и појачане граничне контроле,
посебно на вратима Европе а оне у Сједињене Државе.
Ми смо у Тихуани, Мексико, на западној обали земље.
Ево, неколико метара иза овог зида је Америка.
Граница између две земље простире се на преко 3.000 километара
од обале до обале.
Бордер Ангелс су посвећени активистима да помогне сваком заробљеном иза зида.
То су често сиромашни људи са целог америчког потконтинента.
Пре три генерације када су људи желео да дође у земљу
и нису могли да добију визу, унајмили би шверцера, којота.
Кријумчар би наплатио два или 300 долара, и они би их донели.
Људи су углавном долазили из Мексика,
и они би их донели у Сједињене Државе, у Лос Анђелес,
или где год би отишли, и они би били са њима.
Они би према њима поступали поштено и били би плаћени.
Онда пре отприлике две генерације, почело је да се мења.
Још је било људи који су то радили, плаћајући можда 1.500 или 2.000 долара,
а неки би их узели куда су ишли, али неки нису хтели.
То је био организовани криминал, почели су да се мешају.
Почели су да злостављају мигранте.
Жене су биле силоване, неки људи су убијани.
Било је страшно.
Већина њих више није из Мексика.
Сада, највећа група је заправо из Централне Америке.
Неки од миграната прешли хиљаде километара
да те бију зидом.
Ово је случај хаићанске заједнице у Тихуани.
Морали су да напусте своје острво и путују по целој Јужној Америци
пре прегруписавања док чекају за њихов потенцијални улазак у САД.
Пастор Густаво Банда Ацевес води центар који их угошћује
на подручју које локални медији су добили надимак Мали Хаити.
Када сам их питао зашто су изабрали Тихуану,
они су ми рекли то је био једини град који су познавали
где би свако могао лако доћи из Мексика у Сједињене Државе.
Овде смо одувек познавали миграцију.
Она је постала теже последњих година
због мера коју је преузела влада Сједињених Држава.
Баријере су веће.
Има више паса и чувара.
Полиција појачава будност електронским средствима, дроновима итд.
Појачали су будност и санкције против наших сународника,
наша браћа у Централној и Јужној Америци.
Годинама су Сједињене Државе активно борио се против илегалне имиграције.
Многи Мексиканци су присилно враћени у Мексико
чак и ако тамо никада нису живели.
То је права прилика за мексичке картеле
јер депортовани, како их овде зову,
учиниће све да се врати у земљу у којој су одрасли.
Ефраим Гевара Галиндо је један од њих.
Ми смо из Мексика, Гватемале, Салвадора,
и Хондурас.
Људи који остају тренутно су овде.
Па, био сам у Сједињеним Државама 46 година и зграбили су ме.
ИЦЕ имиграција ме зграби и баца ме у Мексико
не знајући ништа сам.
Нисам могао да поднесем, био сам уплашен.
Као прво, био сам параноичан, збуњен и депресиван.
Нисам могао више да издржим.
Звао сам чланове своје породице.
Рекао сам им да ме извуку одавде пре него што ми се нешто деси.
Моја породица се окупила, и прикупио 3.500
јер сам упознао једног од момака то је радило са мном.
Он иде, знам неке људе
који превозе људе од Мексика до САД.
Наплаћују 3.500.
Дело шверцера или којота, како их зову у Мексику,
је постао професионалан у транснационалним криминалним организацијама.
Пошто је то веома конкурентно тржиште,
свака група покушава да привуче највише купаца.
Криминалне мреже раде на исти начин на свим континентима.
Они организују мреже где су сви независни
и раде заједно да гарантују дуговечност њиховог пословања.
Имаш слику где организовани криминалци
су као мафијашке групе.
Заиста више уопште није тако.
Постоје различите структуре за организовани криминал.
Можда су ове врсте хијерархијских структура
или су само мреже тако да су као пословне мреже.
Имају некога кога познају који се бави свим корупцијским пословима.
Онда, постоји неко ко организује фалсификоване пасоше.
Онда постоји неко ко ради нешто друго што је потребно
како би се оперисала цела трговина људима или процес кријумчарења.
Овакве мреже постоје
и они се такође сматрају као организоване криминалне групе.
Пословни модел трговци су се развили
да искористе илегалну имиграцију је веома ефикасан.
Користе га у Африци и Америци.
Прва ствар када понудите услугу је убедити клијенте
да им се нуди најбоља услуга по најбољој цени.
У Тихуани је ово био посао обављен од Џона Доа, бившег члана картела.
Ја сам неко са улице, Ја сам са улице.
висим около одакле долази много имиграната,
Ел Салвадор, Никарагва, Костарика, Колумбија.
Много људи из различитих земаља дођи овамо и на крају ћу их срести.
разговарам са њима.
имам неколико пријатеља, пријатељице које раде у баровима.
Јављам им кога тражим, досељеници који желе да пређу.
Одмах ће ме позвати на телефон а ја ћу отићи да се састанем са њима.
Тако добијам клијенте.
То је преко конобарица или проститутки.
Они су само моји помагачи који ми помажу
јер знају да ће добити мало новца.
Није много, нисмо говорећи о 1.000 долара или чак 500 долара.
Говоримо о било ком месту између 100 пезоса
што је као пет долара.
Они знају, све гледају, на сваком аутопуту људи улазе и одлазе.
Они све знају.
Долазе други људи из САД викендом,
прате их около и види шта раде.
Гледају све.
Све се гледа, све.
У Африци је иста ствар.
Тоутс се мотају око железничких и аутобуских станица.
Упознао сам неке младе људе на железничкој станици у Нијаму.
Препоручили су место.
Рекао сам им да желим бити на нормалном месту.
Они су одговорили: „Пођи са нама. Идемо у Либију“.
„У Либији је све супер.
„Ако радите, можете се снаћи.
„Ако добро радите, добро ћете зарадити и можете изградити добар живот."
Рекао сам у реду.
Питао сам их у којој станици могли бисмо ухватити аутобус за Либију.
Рекли су да нема станице, прошао си кроз људе да уђеш у Либију.
То је зато што ако идете аутобусом за Либију,
не можете да уђете јер немате папире.
Тражење на улици је метода која нестаје.
Постало је бескорисно у поређењу на много ефикаснију платформу,
Интернет.
Са друштвеним медијима, људи комуницирају једни са другима
о томе где да пронађем шверцере, или које су руте данас, или сутра?
То је зато што их, наравно, такође има полицијске акције покушавају да пресеку руте.
Има много тога дискусија у оквиру друштвених медија
како би се ово десило.
На друштвеним мрежама, људи оглашавају своје путеве
говорећи да њихови путеви сигурнији су од конкуренције.
Они одржавају ове веб странице отприлике недељу дана да привучете купце.
Затим се воде дискусије ван мреже.
Затим се друге веб странице поново појављују недељу дана касније са скоро истим понудама.
Зашто не би криминалци
користити исту технолошку и друге прилике као и сви ми?
Такође бисмо морали да ценимо
да овај део посла се брзо мења.
Шта се није променило су канали за кријумчарење.
Природно је да картели и друге злочиначке организације
улажу у кријумчарење миграната.
Држати се радара власти је вештина којом су савршено савладали.
Алваро Родригез Гаја
је шеф стратегије и домета у Европолу, европској полицији.
Оно што видимо је јасна веза, оно што називамо поликриминалним активностима.
Кријумчари миграната потиче из претходних криминалних радњи,
трговина дрогом, трговина оружјем и много других.
Ово видимо у Средоземном мору.
Групе организованог криминала користећи посуде с времена на време
за трговину дрогом или трговина оружјем
а неки други за олакшавање илегална имиграција миграната.
Понекад можете видети обе робе у истој посуди.
Криминалне мреже поседују представнике продаје да привуче купце
и инфраструктуру да понуде услугу коју желе.
За мафије је то пун погодак.
Према саопштењима Европола,
више од 90% миграната користи услуге фасилитатора.
То значи да скоро сваки поједини мигрант
користи у било ком од корака покрета из земаља извора
према земљама одредишта, услуге кријумчара миграната.
То је златан посао која има много клијената
и практично су дужни позивати злочинце.
Једини проблем су мигранти немају сви иста средства.
Велики део њих је изузетно сиромашан.
То није битно ако нудите ала царте услугу.
Овај посао садржи све елементе
да буде један од најпрофитабилнијих за организовани криминал.
Квалитет и удобност услуге коју нуде
зависи од цене клијент ће прихватити.
То је посао и изнад свега, одговара тржишним правилима.
Бавимо се истраживањем о кријумчарењу миграната широм света
и видимо да је заиста да цене прате потражњу.
Ако је велики број људи долазећи на једно место
и треба да оду негде другде,
цене расту када је потражња велика.
То је као и свако друго тржиште.
То је заиста исто тип тржишта као и обично.
У неким областима постоје прави ценовники.
ако желите да урадите ово, онда је ово цена,
а ово је цена.
Прилично је професионално.
Може бити као туристичка компанија.
Неки нуде свеобухватну услугу.
Све се плаћа од почетка до краја са загарантованим резултатом.
Износ од 10.000 долара је за аутомобил,
односно кроз аутомобил, прелаз возила,
а то је готово 99% сигурно да ће човек доћи до своје куће.
Достављамо право до врата лица које је уплатило тај новац.
Ако желиш да улетиш,
они ће га повећати на 15, 20.000 долара, убациће те у авион.
Они ће те одвести тамо где желиш да идеш у зависности од тога колико новца имате.
Имају људе који раде за авио-компаније и владу.
Има људи који раде за имиграцију који то чине тако да са 20.000, 25.000 долара,
можете купити оригиналну зелену карту, али са другим именом.
Многи људи су плаћени.
Много људи на високим местима се плаћају за тај износ.
Тај новац није само подељен људима којима сам дао новац.
То је било дистрибуирано људима више класе,
имиграција, правни службеници овде на страни Мексика
а такође и у Сједињеним Државама.
Понуђена услуга прилагођава се средствима миграната.
Пошто ниједан профит није премали,
постоји низ услуга за сваки буџет.
Рекли су ми: „Нема проблема. Имате ли новца да то урадите?"
Рекао сам им, мало…
Рекли су: "Колико имаш?" Рекао сам им да не знам.
Ето, не смеш да кажеш колико имаш јер ако кажете да јесте
увек ће ти рећи да то није довољно.
ако имате много новца, тражиће од тебе све то.
Зависи, наравно, на различите показатеље и факторе.
Ако је ово летње време, зимско време,
има за мигранте колико желе да плате.
То је зато што чак у Средоземном мору,
видимо да су шверцери нуде различите класе чамаца.
Они су заиста неспособни за пловидбу гумени чамци који долазе из Кине.
Понекад не раде чак и прслук за спасавање.
Они немају ништа или чак бензин за пут.
Наравно, зависно на оно што желите да платите
и услуге које желите да платите, ово је оно што ћете добити.
На броду је било 135 људи, Добро се сећам тог броја, 135.
Упаковано у чамце на надувавање од 50 коњских снага, 135 људи…
Била је тако гужва.
Нисам ни знао шта је прслук за спасавање.
Било је то у Средоземном мору да сам први пут видео прслук за спасавање.
нисам знао какав је прслук за спасавање био раније.
Да бисте максимизирали профит,
трговци људима користе ресурсе мреже за помоћ мигрантима,
посебно чамци које користе да пређе Средоземно море.
У сваком случају, преоптерећени чамци на надувавање
немају скоро никакве шансе трајања кроз цео прелаз.
Чамци на надувавање не могу да се упусте на отворено море,
па дискретно плове дуж обала Либије и Туниса
а затим прећи у међународне воде што пре.
Капетани тада користе сателитске телефоне да позове у помоћ чамце који су близу.
То је био телефон који би могао да позове са било ког места.
Био сам потпуно преплављен, Видим га како зове.
Звао је на енглеском.
Рекао је да јесмо у Средоземном мору: "Дођите нам у помоћ!"
Онда сам видео велики чамац који је дошао ниоткуда, био је то заиста велики чамац.
Чуо сам глас на телефону који је рекао: "Видимо се."
"Долазимо да те спасимо"
Када је возач видео чамац иде према нама,
бацио је телефон у море.
Велики чамац се приближио, и када је тај велики чамац био поред нас,
Видео сам заставу Европске уније на њој.
Пажљиво пратимо шта се дешава у Средоземном мору.
Много сиријских миграната и избеглица
улазе у Европску унију коришћењем руте која не долази морским путем
јер је ово најјефтинији начин.
Најопаснији, а такође и најјефтинији.
Којим год путем кренули да стигну до свог одредишта,
за многе мигранте, увек је прескупо.
Путовање је раширено током неколико година.
Имате људе који плаћају на сваком кораку.
То значи из једне земље у другу, мало раде.
Очекују исплате новца преко банкарских система
или Вестерн Унион и други.
Очекују новац
да наставим пут до следеће фазе.
Знамо да од Бразила до овде, кошта између 4.000 и 8.000 долара
јер на путу је Никарагва
и морате да плаћате изнова и изнова док не стигнете у Мексико.
Када сте у Костарики,
износ је 1.200 долара за прелазак у Хондурас.
Морате знати како да преговарате.
То је исти пут.
Путујете камионом или чамцем.
Камионом је скупље.
Имате исте проблеме, да ли је чамац или камион.
У другој ситуацији, мигранти постају привремено саучесници
у истом саобраћају чији су жртве.
Наравно, има неких случајева где су мигранти,
Говорим о Средоземном мору, на пример.
Не морају да плате да се транспортује из Либије у Италију
јер су обучени за један дан о томе како се вози
и како бити посада ових чамаца.
То је бесплатно јер морају да управљају чамцем.
Наравно, они нису део организованих криминалних група.
То је изузетно осетљива ситуација,
не само у Либији, већ, као што сам рекао, шта се дешава у пустињи?
Наравно, ако погледамо наше границе у оквиру Европске уније,
већ имамо неке случајеве где људи умирали на аутопутевима
Европске уније, између Аустрије и Мађарске,
између Србије и Румуније.
То смо видели пре две године,
умрло је више од 70 људи у заиста препуном комбију без кисеоника.
Говоримо о малолетницима, труднице, и није их брига.
Они су за њих роба.
Ако морају некога да убију,
ако морају да ставе 70 људи у комбију, они ће то учинити.
Разлог ове злочиначке организације постојати је зарађивати новац.
Они су више од само агенција за илегална и опасна путовања
јер су брзо открили све предности
могли су да извуку из крхког, усамљеног становништва
који се никада не би жалио властима без обзира на све.
Ово је јединствени аспект овог тржишта.
Мафије нису само задовољне да опљачкају своје муштерије.
Такође су усавршили методе да их претвори у робу.
Криминалне мреже су пронашле начин
да заради још више новца с леђа мигрантима.
Опет, било да је у Мексику, Либији, или негде другде, то је иста процедура.
Они ће платити шверцеру.
Кријумчар ће почети доводећи их преко.
Одједном је ту неко други то је наводно насумично,
али они раде заједно са другим шверцером.
Они држе људе и убити неке од њих.
Поново их наплаћују.
То је ужасна ситуација.
Рекли су нам да будемо веома опрезни када стигнемо до Чиваве
јер има много киднаповања се дешава управо сада.
Картел, Хуарез, сакупља људе лево и десно.
Рекли су нам да будемо веома опрезни,
али нам никада нису рекли да се отарасе црвених кеса.
Црвене торбе које вам даје имиграција.
Црвена торба са свом папирологијом од имиграционих судова.
Дају ти две кутије, две чарапе и два доњег веша екстра
тако да можете имати шта да обучете када те депортују.
Ушли смо и чим смо док се тај бели камион зауставио,
Знао сам шта је због путника искочио из камиона.
У струку је имао девет милиметара а у десној руци имао је бодеж.
Зграби ме за мајицу кад се окренем, ставља бодеж у моја леђа,
а он ме гребе.
Ставља га овде негде, негде има огреботина.
не знам где је, али негде баш овде,
где је ставио бодеж и зграбио ме.
Возач ме је зграбио и бацио ме у камион.
Кад су ме бацили у задњем делу камиона,
добио је својих девет милиметара и рекао ми да се сагнем.
Рекао ми је да сиђем.
Ухватио ме је за потиљак и гурнуо ме доле.
Стигли смо до тог ранча.
Одвели су нас у кухињу, кроз кухињска врата.
Право на кухињским вратима, тамо је седела једна госпођа.
Имала је седам или осам мобилних телефона на врху стола
Било је две-три флаше вискија и текиле,
не знам шта је то било, и имали су велики тањир пун кокаина.
Имала је четворицу момака из картела са собом, тхе сицариос.
Свака земља је имала различите цене.
Што сте јужније од Мексика,
што су им цене веће да те пусте јер те киднапују.
Ако ваша породица не пошаље новац кад им кажу убиће те.
У Мексику, киднаповање миграната постало уобичајено,
посебно зато што су власти још да се разуме размера појаве.
Знам за киднаповање, најмање десет њих недељно,
тражећи између 3.000 и 5.000 долара.
Говоримо о 50.000 долара у добити за организовани криминал,
за злочин који влада негира.
Савршен је злочин, киднаповати мигранте.
Влада је рекла да се то не дешава.
У време када су их тукли тако проклето лоше да сам устао са колена,
Одгурнуо сам једног од момака а ја сам их вукао према себи.
Онда ме овај тип удари у лице и избије ми један зуб.
Исти сикарио који ме је ставио у камион, извукао исти бодеж у то време.
Убо ме је и ушло је овде а онда пуцао овде.
Нема шансе да се одбраниш против ових јебених људи.
Не можете то пријавити полицајцима пошто раде за исти проклети картел.
Предајеш се.
Када смо стигли у земљу, покупио нас је други шверцер.
Рекли су нам да позовемо своје породице и тражи од њих новац.
Иначе би нас убили.
Разговарао сам са мајком телефоном.
Била је срећна што је сазнала да сам жив.
Није могла да прикупи толико новца, па сам чекао.
Тукли су ме сваки дан,
и нисам имао скоро ништа да једем.
Ако сте мигрант и желите да платите за прелазак Средоземног мора,
суочићете се са стварима које никада нисте замишљали.
Ово је нешто што сам ја лично добио од миграната у Нигеру, на пример.
Говоримо о киднаповању.
Ми разговарамо о атентату у Либији.
Говоримо о људима ко јер су болесни,
либијци им пуцају у главу.
Многи трговци људима су сада ангажовани у изнуди новца.
Праве видео снимке, муче људе, снимају их,
и шаљу видео записе породици.
Зову породицу.
Можете чути како туку особу и вика, помози, помози, помози!
Само да би породица преноси додатни новац на банковне рачуне.
Кријумчар је викао моје име, рекао ми је да дођем.
Рекао ми је: "Дођи овамо, курвин сине!"
Отишао сам и рекао је:
"Узми овај телефон, позови своју породицу."
Узео сам телефон,
али сам му рекао Нисам имао породицу да зовем.
Рекао је: "Је л' се зајебаваш са мном?"
"Престани да нас трзаш."
„Позовите своју породицу или ћете бити у свету повређености“.
Молио сам их и рекао им Нисам имао породицу.
да сам отишао од куће, да нисам имао породицу.
Он је то превео на арапски а његов шеф се наљутио,
и почели су да ме туку.
Када су ме ударили,
Увек сам покушавао да заштитим своју главу и врат.
Поново, све је то профит за трговце људима.
Жртве никада неће отићи полицији да се жали.
Барем они који су преживели.
Ипак, најгоре тек долази.
Мигранте чека још једна замка.
Пошто је Либија постала забрањена зона, појавио се још један посао
или боље речено поново се појавио.
Чим се приближите Либији,
постоји огромна количина насилне трговине људима,
сексуална експлоатација жена и мучење за већину мушкараца да изнуде додатни новац.
Нема више финих људи.
Рекао бих када стигнете у Либију,
бавите се добро организованим криминалне мреже.
Стигавши у Либију, Муса није имао више новца
или било које породице коју би мафија могла да изнуди.
Киднапован први пут,
продат је и препродат трговцима робљем на шест месеци.
Постао би комад робе као и сваки други.
Увели су ме у велико двориште.
У овом дворишту, Видео сам само Африканце попут мене.
Сви су били веома слаби,
Питао сам се да ли неки још дишу.
Неки су повређени, а многи од њих су викали.
Други нису разумели шта им се дешавало.
Други више нису могли да говоре.
Понекад су људи долазили и говорили арапски.
Постројили су три младе девојке и три млада дечака.
Дошли су да нас купе.
Узео је особу коју је желео и он их је купио.
Платио је Либијцима и онда отишао је са особом коју је купио.
Нисам хтео да верујем али ми смо били бизнис.
Били смо роба, Постао сам роб.
Много људи умире у притвору.
Много људи је мучено у притвору,
74% људи каже да је патило мучење и притвор у Либији,
а 84% је видело људе погубљени пред њиховим очима.
Постоје страшни услови у либијским затворима,
било у рукама власти или у рукама трговаца.
Само што се тиче Либије,
високи комесар за избеглице процене
да само 20% миграната који стижу у Либију
стићи до обала Европе.
Експлоатација миграната ту не престаје.
Ако су неки клијенти или роба, други су једноставно дугорочна улагања.
Људи заправо могу да путују
и бити доведен са једног места на друго
без икаквог новца јер се све ради са дугом.
Овај дуг је разлог зашто би се особе могле експлоатисати
јер на одредишту, трговци људима могу рећи жртви
да ми заправо дугујеш толико и толико новца.
Ово је обично хиљаде долара или десетине хиљада долара.
Зато треба да радиш за мене бесплатно,
за наредних пет година или десет година, или шта год да је.
Морате схватити да саобраћај у Либији не стаје.
То се наставља у Европи.
Кад одем у Италију, и то можете видети у другим земљама,
Француска, Швајцарска и Немачка.
Кад видимо ове Нигеријке радећи као проститутке
који често имају своја документа запленили трговци људима
који их је довео у ситуацију ропства од 15 до 20 година,
ове жене имају 20 клијената дневно.
Онда је ово инвестиција.
Ово би се могло рећи, у реду, ако инвестирам,
Доводим ових 100 људи од Украјине до Канаде,
ово је само пример, иако се и то догодило.
Иако немају новца, За њих све улажем и плаћам.
Затим наредних пет година, Могу да их искористим.
Тада је рачуница заправо, да је посао профитабилан
и могу профитирати од тога.
Кријумчарење миграната има различите облике
и забринутости милиона људи широм света.
То је изванредан извор зараде чије је размере тешко замислити.
Говоримо о милијардама.
Данас знамо да је трговина људима миграната и избеглица
доноси више новца у Либију него продаја нафте.
То је оно што је речено у либијској заједници.
То је веома важан извор прихода.
Финансијска истрага је један од наших приоритета
и то је такође приоритет за полицију у оквиру Европске уније.
Постоји огроман изазов
за заједницу за спровођење закона на нивоу ЕУ
јер већина плаћања које су направили мигранти
су коришћењем ових подземних банкарски системи, Хавала.
Хавала је нека врста зајма од поверења.
Конкретно, то је трансфер новца где се новац заправо не креће.
Новац не одлази из земље,
али је надокнађено путем друге услуге која је овог пута легална.
На пример, шверцер у Либији мора да плати 10.000 долара свом саучеснику у Италији.
Само једноставан телефонски позив хавала агенту,
и агент ће дати новац примаоцу.
Овај агент сада има почасни дуг
и може тражити од дужника да купи 10.000 долара вредну робу у сопственој земљи
и да се њиме легално тргује.
Овај систем ради
због апсолутног поверења чланови имају једни за друге.
Ако покушамо да пратимо новац,
наравно, доћи ћемо са великом рибом.
Ипак, као што сам рекао,
тешко је јер коришћењем ови подземни банкарски системи,
понекад нема ни трага како је овај новац исплаћен.
Они се заснивају на поверењу између различитих људи.
па говоримо о плаћању
сродника по пореклу и земље одредишта,
и нема трага за праћење,
само изјава миграната или изјава шверцера.
Постоје стотине милиона долара дешава се зато што тај мали град,
као што ти кажем, то је мали град, а то је била само једна кућа.
Можете замислити колико кућа
су напољу кроз Мексико и граница одатле,
све доле од Тихуане до Тексаса.
Замисли колико је то миља, колико има кућа и картела.
Колико сикарија, колико киднаповања, колико убистава?
Све се дешава одједном.
Замислите колико новца долази.
То је само трговина људима.
Замислите колико новца добијају
када напумпају сав лед, хероин, кокаин, екстази и марихуана.
Небо зна шта иначе пролазе.
Ово је веома популарно јер разговарамо око 10.000 долара по појединцу.
Говорите о, рецимо, десет људи овде,
десет људи неколико миља даље.
Говоримо о стотинама и стотине хиљада долара овде.
Могао бих да вам кажем највише што сам икада сакупио за које сам плаћен је 20.000 долара.
То је било највише што сам био плаћен.
Остали су били нижи од тога.
Никада нисам прешао преко 20.000 у једном дану.
Говорим о једнодневном раду.
Ништа се не ради на овој граници, ништа се не ради ни на једној другој граници,
од ове обале до обале Мексичког залива, ако није преко картела.
Постоје различити картели.
Овде је један картел, постоји другачија у Хуарезу.
Постоји другачија у Матаморосу, постоје различити картели.
Сваки картел има своју организацију, али се на овој граници ништа не ради
без дозволе картела или без њиховог наређења.
Они контролишу границу.
Оно што видимо свакодневно,
како организоване криминалне групе функционишу координирано.
Пословни модел шверцера
који оперишу у Холандији, Италији или Шпанији,
имати блиску комуникацију и они су уско повезани
са другим глумцима који припадају истим мрежама.
Они делују на местима за искрцавање, у жариштима у Италији или Грчкој,
као и на местима укрцаја, можете назвати Сирију и Турску,
и стога у земљама порекла или порекла.
Постоје добро организоване криминалне групе који раде од А до Ж.
Наравно, јер је ово све више пословни модел организоване криминалне групе,
постоје и неке везе са неким другим криминалним областима.
Оно што сам увек говорио да трговина људима није ту негде,
трговина људима је овде, и то је проблем за све нас.
То је проблем који је око нас.
Ти, ја, он, сви овде је видео жртву трговине људима.
Вероватно и не знајући за то.
То је проблем што се дешава око нас.
То није нешто што можемо екстернализовати негде у свет у развоју,
Африци или неким другим регионима.
Експлоатација се не дешава у илегалном сектору уопште.
Ако мислите на већину жртава,
они су заправо експлоатисани у правном сектору.
У ресторанима, у хотелима,
у пољопривреди, у рибарској индустрији,
у шта год можемо да замислимо као продавнице, а ово је потпуно незаконито.
Штавише, потпуно је невидљив становништву.
У супротности, има оних који стижу до Европе
али који немају другог избора
него да се удруже док се њихове ситуације не развију.
Ови профитирају криминалне мреже али француски овај пут.
Доктор Лауринне Циссе ради за организацију
Лекари без граница.
Лечи пацијенте током дана у импровизованим камповима, у срцу Париза.
Сматрамо да су придошлице.
Нажалост, дешава се да неки јесу у изузетно дугим процедурама у Француској
са ситуацијама неодговора.
Чекали су изузетно дуго,
али има још доста придошлица стиже сваки дан.
Сваке ноћи када невладине организације напусте терен,
остављају широм отворену за друге организације.
Дефинитивно има много ствари који се дешавају под земљом,
углавном ноћу и увече.
Када разговарамо са њима, можете осетити да се ствари дешавају,
људи који имају очи упрте у њих.
Компликовано је рећи шта се заиста дешава.
Међутим, знамо да млади одрасли а малолетници су изузетно рањиви,
и стално им се прилази мрежама трговине и проституције.
Да не видим ова ситуација се понавља,
све се више говори о селидби административни захтеви избеглица
својој земљи порекла или суседних земаља.
То је иницијатива који постоји од 2014
тако да они принуђени да напусте своје земље
могу то учинити легално.
Постоји ова изрека да људи не морају да прелазе границе.
То је злочин, могу користити легалне начине.
Коначно, легални начини не функционишу.
Осамдесет пет посто људи који стижу у Либију пролазе кроз Нигер.
Колико је избеглица премештено
од Нигера до осталих света у 2014?
Нула, 2015, нула, 2016, нула, 2017, једна избеглица.
Морате бити озбиљни.
Или ћемо поставити ове законске алтернативе за људе који су избеглице
уз максималну безбедносну контролу како би заштитили заједнице домаћина,
или ћутимо на овим правним каналима
јер данас их нема.
Што је више миграната,
више земаља ће се учврстити њихове границе да ограниче масовну имиграцију.
То је тренд који се дешава широм света.
Једина стварна и неспорна последица ове политике
је ванредна добит које ће злочиначке организације направити.
Обећавајући да нема границе и ниједан зид их не може спречити,
мафије ће наставити да убиру огромне профите.
Моусса је добио своје папире и наставио студије
на радном студијском програму да постане механичар.
Ефраим се никада није вратио у Сједињене Државе.
Живи у Тихуани, где ради у прихватном центру
која помаже депортованим.