👉 Gå til videoindstillinger ⚙️ for at vælge dubbet lyd-/undertekstsprog
Selvfølgelig kender vi til oliemarkedet,
frugt- og grøntmarkedet, og sukkermarkedet.
Hvad har de tilfælles?
Købere og sælgere overalt altid passe på deres egne interesser.
Loven om udbud og efterspørgsel kontrollerer disse udvekslinger.
Kriminalitetens verden er ingen undtagelse fra reglen.
Al menneskehandel har en økonomisk grund til at eksistere.
En mafia, en kriminel virksomhed er først og fremmest en forretning
med sine egne produkter at levere og tjenester at udføre.
Markedet for organiseret kriminalitet genererer omkring 870 milliarder dollars om året.
Hvor kommer disse penge fra?
Trafficking i enhver form.
Jo mere ulovligt det er, jo mere rentabelt er det.
Hvem er hovedspillerne på disse underjordiske markeder?
Hvordan er de organiseret?
Hvem nyder godt af den ulovlige profit?
Det afslører Dirty Dollars.
Det er en rejse bag kulisserne af den kriminelle økonomi.
Økonomisk, miljømæssigt, og politiske ubalancer rundt om i verden
presse hele befolkninger til at forlade deres hjemlande for en bedre fremtid.
Det næsten universelle problem er, at de sjældent er velkomne.
For befolkningerne i værtslandet, de ses som en risiko, en fare.
Men for mafiaer er der intet af det.
Migranter er frem for alt
en af ​​organiseret kriminalitet mest lukrative og lovende virksomheder.
Det er et marked, de har udviklet uden moralsk fornemmelse
og med absolut kynisme mens de øger deres overskud
og udnytte de fattigste befolkninger.
Velkommen til markedet migrantsmugling.
Hvis du er migrant, og du vil betale for at krydse Middelhavet,
du kommer til at se tingene i øjnene som du aldrig havde forestillet dig.
Dette er en forretning på mange milliarder dollar.
Jeg har set mange mennesker blive skudt.
Jeg har set mange mennesker ligger dernede på gaden.
Du, mig, ham, alle her, de har set et offer for menneskehandel.
Vi taler ikke om små kartofler, men milliarder af dollars.
Jeg kunne ikke svømme, jeg græd.
Jeg sagde til mig selv: "Hvad kan jeg gøre nu? Jeg kan ikke vende tilbage nu"
Der er mange penge involveret
ved at udnytte de mest trængende, syndebukken eller ofrene.
Migration er en medfødt egenskab af vores art.
Siden befolkningen forlod Afrika for Eurasien for millioner af år siden,
indtil en total kolonisering af planeten,
folk og individer har altid rejst
steder mere sandsynligt for at sikre deres overlevelse.
Når en rejse virkede vanskelig eller farlig,
vi brugte altid en guide at vise vej, så vi ikke farer vild.
I dag, i GPS-tiden
og effektiv transport der krydser planeten,
erhvervet burde være forsvundet, men det modsatte er sket.
Den oplever et sandt boom i internationale kriminalitetsorganisationer.
Vincent Cochetel er den særlige udsending
fra FN's Flygtningeorganisation for den centrale middelhavssituation.
Der er mange grænser der er meget beskyttet.
Det har de ikke de rigtige rejsedokumenter,
de skal forlade deres land.
Der er områder, der udvindes.
Der er farlige områder mellem Niger og Libyen.
Hvis du ikke kender sporene, du vil dø i ørkenen.
Der er mange veje hvor du har brug for en smugler.
Det har smuglerne ikke altid været menneskehandlere eller kriminelle.
Vi har altid haft brug for en guide i ørkenen at krydse Sahara i århundreder.
Det har vi altid haft brug for.
I dag krydser grænser ulovligt
er først og fremmest et marked hvor mafiaer tilbyder tjenester
enten i pakker eller a la carte
med et niveau af komfort, der afhænger på den pris kunden er villig til at betale.
Målet er at øge de kriminelle organisationers overskud mere.
Organiseret kriminalitet er afhængig af denne forretningsmodel
at smugle potentielle eksil ulovligt fra deres oprindelsesland
til deres drømmes destination.
Den særlige udsending for flygtninge identificerer mellem to typer migranter,
flygtninge og økonomiske migranter.
Flygtninge er drevet på flugt af krig, ved politisk pres,
eller ved at de risikerede deres liv, hvis de blev siddende.
Livet var ved at blive svært i byen, med kampene, eksplosionerne.
Vi vidste ikke hvor vi skulle hen der var ingen fremtid for mig der længere.
Dem, der generelt kaldes migranter
anses for at være frivilligt arbejde i eksil,
selvom virkeligheden er nogle gange mere nuanceret.
En migrant er ofte nogen der forlader sit land
af økonomiske årsager,
mangel på beskæftigelse, eller dårlig regeringsførelse i landet.
Ofte starter det med et bidrag inden for fællesskabet.
Folk lægger penge sammen
at sende et ungt menneske mod en lysere fremtid andetsteds,
håber, at denne unge person vil ankomme til Europa eller et andet sted,
måske i Mellemøsten,
at finde et job, og han vil regelmæssigt sende penge tilbage til landet.
I dag er Moussa 17 og han bor nu i Frankrig.
Som 15-årig måtte han af sted sit land alene for at undslippe fattigdom.
Mit mål var at tage til et fredeligt sted, at kunne trække vejret.
At gå et sted hen, hvor mine rettigheder ville blive respekteret som i andre lande.
At være fri som alle andre.
Mit mål var at være på et fredeligt sted som andre mennesker.
At have de samme rettigheder, at have samme pligter som de andre.
At kunne gå i skole ligesom andre børn på min alder.
Der er ca 900 millioner migranter rundt om i verden.
Dette tal skal sættes i sammenhæng
fordi de fleste migranter flytter rundt inden for deres eget land eller kontinent.
Når vi ser på fænomenet økonomisk migration
især i Vestafrika, der er en masse migrationsbevægelser
i ECOWAS' rum,
det økonomiske Fællesskab af vestafrikanske stater,
meget vigtigere end bevægelserne Afrika ind i Europa, og det glemmer vi.
Der er også masser af myter og opfattelser.
Vi tror, ​​at alle mennesker skal til Libyen ønsker at komme til Europa.
Vores undersøgelser viser, at 60 pct. af mennesker, der kommer til Libyen
faktisk ikke har andre migrationsprojekter.
De vil gerne finde arbejde i Libyen.
Det har altid set ud til et land for migranter til at styre deres økonomi.
Vi skal holde op med at fantasere
at folk fra Øst- eller Vestafrika alle ønsker at komme til Europa.
Det er ikke virkeligheden.
I øjeblikket menes der at være omkring 200 millioner migranter
langt fra deres hjemlande.
Denne migration går ikke nødvendigvis fra fattige lande til rige.
Hovedbevægelsen går generelt på følgende måde.
Femogtyve procent af trafikken er fra nord til nord,
seks procent fra nord til syd, 25 % fra syd til syd,
og 35 % fra syd til nord, fra udviklingslande til rige.
Ikke alle disse migranter henvende sig til kriminelle organisationer
at krydse grænser fordi for dem er det lovligt.
Kristiina Kangaspunta er høvdingen fra kriminalforskningssektionen ved UNODC,
FN's kontor der bekæmper organiseret kriminalitet.
Jeg er migrant, fordi jeg kom fra mit oprindelsesland, Finland,
at bo i Østrig.
Jeg var en heldig migrant fordi jeg faktisk lavede det.
Jeg har et godt job.
Jeg har en juridisk status.
Jeg har en god bolig, ingen udnytter mig.
Selv FN nu og da, men det er normalt.
Jeg var en heldig migrant men mange af dem er ikke heldige,
og på grund af en eller anden grund, de klarer det faktisk ikke af sig selv.
De skal henvende sig til de kriminelle, nogle gange organiserede kriminelle,
hvem er så, såkaldte, hjælpe dem med at finde vej
at være migranter.
Min ven Hassan følte sig heller ikke sikker.
Han kendte nogen som kunne tage os til Europa.
Vi havde ikke pengene med det samme,
men vi kunne betale senere.
Tænk på dig selv.
Hvad ville du gøre hvis du havde din familie med dig?
Du forlader et land som har en kriminel situation.
Det er forfærdeligt, du kan ikke bo hos din familie der.
Hvis ved siden af ​​dig, der er en kriminel eller nogen,
hvem er lovende at jeg kan gøre alt for dig
og jeg kan bringe dig her, der, overalt,
og jeg kan faktisk løse dine problemer, Det ville jeg være meget klar til at tro på.
To hundrede millioner potentielle kunder er et enormt marked,
især fordi det er naturligt boostet ved at styrke migrationslovgivningen
og øget grænsekontrol,
især ved Europas porte og dem til USA.
Vi er i Tijuana, Mexico, på landets vestkyst.
Her flere meter bag denne mur er Amerika.
Grænsen mellem de to lande strækker sig over 3.000 kilometer
fra kyst til kyst.
Border Angels er dedikerede aktivister for at hjælpe alle, der er fanget bag muren.
Disse er ofte nødlidende mennesker fra hele det amerikanske subkontinent.
For tre generationer siden, da mennesker ønskede at komme ind i landet
og de kunne ikke få visum, de ville hyre en smugler, en prærieulv.
Smugleren ville opkræve to eller $300, og de ville bringe dem.
Folket kom overvejende fra Mexico,
og de ville bringe dem til USA, til Los Angeles,
eller hvor de end ville hen, og de ville være med dem.
De ville behandle dem retfærdigt og de ville få løn.
Så for omkring to generationer siden, det begyndte at ændre sig.
Der var stadig folk der gjorde det betale måske 1.500 eller $2.000,
og nogle mennesker ville tage dem hvor de skulle hen, men nogle ville ikke.
Det var organiseret kriminalitet, de begyndte at blive involveret.
De begyndte at misbruge migranterne.
Kvinderne blev voldtaget, nogle mennesker blev dræbt.
Det var forfærdeligt.
De fleste er ikke længere fra Mexico.
Nu den største gruppe er faktisk fra Mellemamerika.
Nogle af migranterne har tilbagelagt tusindvis af kilometer
at blive slået af muren.
Dette er tilfældet af Tijuanas haitianske samfund.
De måtte forlade deres ø og rejser op gennem hele Sydamerika
før de omgrupperer, mens de venter for deres potentielle adgang til USA.
Pastor Gustavo Banda Aceves driver det center, der er vært for dem
i et område, som de lokale medier har givet tilnavnet Lille Haiti.
Da jeg spurgte dem hvorfor de havde valgt Tijuana,
de fortalte mig det var den eneste by, de kendte
hvor alle nemt kunne komme fra Mexico til USA.
Vi har altid kendt migration her.
Det er blevet sværere i de senere år
på grund af tiltagene taget af den amerikanske regering.
Barriererne er højere.
Der er flere hunde og vagter.
Politiet øger deres årvågenhed med elektroniske midler, droner mv.
De øgede årvågenhed og sanktioner mod vore landsmænd,
vores brødre i Central- og Sydamerika.
I årevis har USA aktivt kæmpede mod illegal immigration.
Mange mexicanere tvangsreturneret til Mexico
selvom de aldrig har boet der.
Det er en reel mulighed for mexicanske karteller
fordi de deporterede, som de hedder her,
vil gøre alt for at komme tilbage til det land, hvor de voksede op.
Efraim Guevara Galindo er en af ​​dem.
Vi er fra Mexico, Guatemala, Salvador,
og Honduras.
De mennesker, der bliver lige nu er her.
Nå, jeg var i USA i 46 år, og de greb mig.
ICE-indvandringen griber mig og smider mig til Mexico
uden at vide noget af mig selv.
Jeg kunne ikke holde det ud, jeg var bange.
For det første var jeg paranoid, forvirret og deprimeret.
Jeg kunne ikke holde det ud mere.
Jeg havde ringet til mine familiemedlemmer.
Jeg bad dem få mig ud herfra før der sker mig noget.
Min familie fandt sammen, og samlede 3.500
fordi jeg mødte en af ​​fyrene der arbejdede med mig.
Han går, jeg kender nogle mennesker
der transporterer mennesker fra Mexico til USA.
De tager 3.500,-.
Smuglerens eller prærieulvens arbejde, som de hedder i Mexico,
er blevet professionel i transnationale kriminelle organisationer.
Da det er et meget konkurrencepræget marked,
hver gruppe forsøger at tiltrække flest kunder.
Kriminelle netværk arbejde på samme måde på alle kontinenter.
De organiserer netværk hvor alle er selvstændige
og de arbejder sammen for at garantere deres virksomheds levetid.
Du har et billede hvor organiserede kriminelle
er som mafiatyper af grupper.
Det er virkelig slet ikke tilfældet længere.
Der er forskellige strukturer for organiserede kriminelle.
De kan være den slags af hierarkiske strukturer
eller de er bare netværk så de er som forretningsnetværk.
De har nogen, de kender som laver al korruptionsforretningen.
Så er der nogen som organiserer de forfalskede pas.
Så er der nogen, der gør noget andet der trænger til
for at drive hele menneskehandelen eller smuglerproces.
Den slags netværk findes
og de bliver også betragtet som organiserede kriminelle grupper.
Forretningsmodellen menneskehandlerne har udviklet sig
at udnytte illegal immigration er meget effektiv.
De bruger det i Afrika såvel som Amerika.
Det første, når du tilbyder en service er at overbevise kunderne
at de bliver tilbudt den bedste service til den bedste pris.
I Tijuana var dette opgaven udført af John Doe, et tidligere kartelmedlem.
Jeg er en fra gaden, Jeg er fra gaden.
Jeg hænger rundt hvor mange immigranter kommer fra,
El Salvador, Nicaragua, Costa Rica, Colombia.
Mange mennesker fra forskellige lande kom her og jeg ender med at møde dem.
Jeg taler med dem.
Jeg har flere venner, kvindelige venner, der arbejder i barer.
Jeg lader dem vide, hvem jeg leder efter, indvandrere, der ønsker at krydse.
De vil straks ringe til mig på telefonen og jeg går hen og mødes med dem.
Det er sådan, jeg får kunderne.
Det er gennem barpiger eller prostituerede.
De er bare mine hjælpere, der hjælper mig
fordi de ved det at de får nogle små penge.
Det er ikke meget, det er vi ikke taler om $1.000 eller endda $500.
Vi taler om hvor som helst mellem 100 pesos
hvilket svarer til fem dollars.
De ved, de ser alt, hver motorvej kommer folk ind og går.
De ved alt.
Andre mennesker kommer fra USA i weekenden,
de følger dem rundt og se hvad de laver.
De ser alt.
Alt er overvåget, alt.
I Afrika er det det samme.
Touts hænger rundt på tog- og busstationer.
Jeg mødte nogle unge mennesker på Niamey togstation.
De anbefalede et sted.
Jeg fortalte dem, at jeg ville at være et normalt sted.
De svarede: "Kom med os. Vi skal til Libyen."
"Alt er fantastisk i Libyen."
"Hvis du arbejder, kan du klare dig."
"Hvis du arbejder godt, vil du tjene gode penge og du kan bygge et godt liv."
Jeg sagde okay.
Jeg spurgte dem på hvilken station vi kunne tage en bus til Libyen.
De sagde, at der ikke var en station, du gik gennem folk for at komme ind i Libyen.
Det er fordi hvis du tager bussen til Libyen,
du kan ikke komme ind, da du ikke har papirer.
Opfordring på gaden er en metode, der er ved at forsvinde.
Det er blevet ubrugeligt sammenlignet til en meget mere effektiv platform,
internettet.
Med sociale medier, mennesker kommunikerer med hinanden
om hvor man kan finde smuglerne, eller hvad er ruterne i dag eller i morgen?
Det er fordi der selvfølgelig også er politiaktioner, der forsøger at skære ruterne af.
Der er rigtig meget en diskussion på sociale medier
for at få dette til at ske.
På sociale netværk, folk reklamerer for deres veje
siger, at deres veje er sikrere end konkurrenterne.
De holder disse hjemmesider oppe i en uge eller deromkring for at tiltrække kunder.
Derefter foregår diskussioner uden for nettet.
Så dukker andre websider op igen en uge senere med stort set de samme tilbud.
Hvorfor gør de kriminelle ikke
bruge den samme teknologi og andre muligheder, som vi alle gør?
Det skal vi også sætte pris på
at denne del af forretningen ændrer sig hurtigt.
Hvad har ikke ændret sig er smugleriets kanaler.
Det er kun naturligt, at karteller og andre kriminelle organisationer
investeres i migrantsmugling.
Holder sig væk fra myndighedernes radar er en færdighed, de har mestret perfekt.
Alvaro Rodriguez Gaya
er chef for strategi og outreach hos Europol, det europæiske politi.
Det vi ser er et klart link, det, vi kalder polykriminelle aktiviteter.
Migrantsmuglere kom fra tidligere kriminelle aktiviteter,
narkotikahandel, våbenhandel og masser af andre.
Det ser vi i Middelhavet.
Organiserede kriminelle grupper bruge fartøjer fra tid til anden
for narkotikahandel eller våbenhandel
og nogle andre for at lette illegal indvandring af migranter.
Nogle gange kan du se begge varer i samme fartøj.
Kriminelle netværk har sælgere at tiltrække kunder
og infrastrukturen at tilbyde den service, de ønsker.
For mafiaerne er det en komplet succes.
Ifølge Europols udtalelser,
mere end 90 % af migranterne bruger facilitatorernes tjenester.
Det betyder, at næsten hver eneste migrant
bruger i et hvilket som helst af trinnene af bevægelsen fra kildelandene
mod destinationslandene, migrantsmuglernes tjenester.
Det er en gylden forretning der har mange kunder
og de er praktisk talt forpligtede at tilkalde kriminelle.
Det eneste problem er, at migranter ikke alle har samme midler.
En stor del af dem er ekstremt fattige.
Det betyder ikke noget hvis du tilbyder en ala carte-service.
Denne virksomhed indeholder alle elementerne
at gøre det til et af de mest rentable for organiseret kriminalitet.
Kvaliteten og komforten af den service, de tilbyder
afhænger af prisen kunden vil acceptere.
Det er en forretning og frem for alt, den reagerer på markedets regler.
Vi laver research om smugling af migranter globalt
og det kan vi se, at det virkelig er at priserne følger efterspørgslen.
Hvis der er mange mennesker kommer ét sted hen
og de skal et andet sted hen,
priserne stiger, når efterspørgslen er stor.
Det er ligesom ethvert andet marked.
Det er virkelig det samme type marked som sædvanligt.
I nogle områder er der rigtige prislister.
Hvis du ønsker at gøre dette, så er det prisen
og dette er prisen.
Det er ret professionelt.
Det kan være som et rejseselskab.
Nogle tilbyder en alt inklusive service.
Alt er betalt fra begyndelsen til slutningen med et garanteret resultat.
Beløbet på 10.000 USD er for i bilen,
det er gennem en bil, et køretøj, der krydser,
og det er næsten 99% sikkert at personen kommer til sit hus.
Vi leverer lige til døren af den person, der har betalt disse penge.
Hvis du vil flyve ind,
de vil hæve det op til 15, $20.000, de vil sætte dig i et fly.
De flyver dig derhen, hvor du vil hen alt efter hvor mange penge du har.
De har mennesker der arbejder for flyselskaber og regeringen.
Der er mennesker, der arbejder for immigration der gør det så med $20.000, $25.000,
du kan købe et originalt grønt kort, men med et andet navn.
Mange mennesker bliver betalt.
Mange mennesker i høje steder betales for det beløb.
De penge blev ikke bare uddelt til de mennesker, som jeg gav pengene til.
Det blev uddelt til folk af højere klasse,
immigration, advokater her i Mexicos side
og også i USA.
Den tilbudte service tilpasser sig migranternes midler.
Da ingen fortjeneste er for lille,
der er en række tjenester for ethvert budget.
De sagde til mig: "Intet problem. Har du penge til at gøre det?"
Jeg fortalte dem lidt...
De sagde: "Hvor meget har du?" Jeg fortalte dem, at jeg ikke vidste det.
Der skal du ikke sige, hvor meget du har fordi hvis du siger du gør
de vil altid fortælle dig at det ikke er nok.
Hvis du har mange penge, de vil bede dig om det hele.
Det afhænger selvfølgelig af på forskellige indikatorer og faktorer.
Hvis det er sommertid, vintertid,
der er for migranterne hvor meget de vil betale.
Det er fordi endda i Middelhavet,
vi ser, at smuglerne tilbyder en anden klasse af både.
De har en virkelig usødygtig tilstand gummibåde, der kommer fra Kina.
Nogle gange gør de ikke selv have en redningsvest.
De har ikke noget eller endda benzin til turen.
Selvfølgelig afhængigt af på hvad du vil betale
og de tjenester, du vil betale for, dette er hvad du vil få.
Der var 135 personer på båden, Jeg husker det tal meget godt, 135.
Pakket i 50 hestekræfter oppustelige både, 135 personer…
Det var så overfyldt.
Jeg vidste ikke engang, hvad en redningsvest var.
Det var i Middelhavet at jeg første gang så en redningsvest.
Jeg vidste det ikke hvad var en redningsvest før.
For at maksimere profitten,
menneskehandlere bruger ressourcerne af migranthjælpsnetværk,
især bådene de bruger at krydse Middelhavet.
I hvert fald overbelastede gummibåde
har næsten ingen chance at vare gennem hele overfarten.
Oppustelige både kan ikke vove sig ud i det åbne hav,
så de sejler diskret langs Libyens og Tunesiens kyster
og krydse derefter ind i internationalt farvand så hurtigt som muligt.
Kaptajnerne bruger derefter satellittelefoner at tilkalde bådene, der er i nærheden, for at få hjælp.
Det var en telefon der kunne ringe fra hvor som helst.
Jeg var fuldstændig overvældet, Jeg kan se ham ringe.
Han ringede på engelsk.
Han sagde, at det var vi i Middelhavet: "Kom og hjælp os!"
Så så jeg en stor båd, der kom ud af ingenting var det en rigtig stor båd.
Jeg hørte en stemme i telefonen der sagde: "Vi ses."
"Vi kommer for at redde dig"
Da chaufføren så båden kommer mod os,
han kastede sin telefon i havet.
Den store båd kom tættere på, og da den store båd var ved siden af ​​os,
Jeg så EU-flaget på den.
Vi holder nøje øje med, hvad der sker i Middelhavet.
Masser af syriske migranter og flygtninge
kommer ind i EU ved at bruge en rute, der ikke kommer ad søvejen
fordi dette er den billigste måde.
Den farligste, og også den billigste.
Uanset vejen at nå deres destination,
for mange migranter, det er altid for dyrt.
Rejsen er spredt ud over flere år.
Du har folk, der betaler ved hvert trin.
Det betyder fra et land til et andet, de virker lidt.
De forventer betaling af penge gennem banksystemer
eller Western Union og andre.
De forventer penge
at fortsætte rejsen indtil næste fase.
Vi ved, at for at komme fra Brasilien hertil, det koster mellem 4.000 og $8.000
for på vejen er der Nicaragua
og du skal betale igen og igen indtil du når Mexico.
Når du er i Costa Rica,
beløbet er $1.200 for at krydse til Honduras.
Du skal vide, hvordan du forhandler.
Det er samme vej.
Du rejser med lastbil eller båd.
Det er dyrere med lastbil.
Du har de samme problemer, om det er en båd eller en lastbil.
I en anden situation, migranter bliver midlertidigt medskyldige
i den samme trafik, som de er ofre for.
Selvfølgelig er der nogle tilfælde hvor migranter,
Jeg taler om Middelhavet, for eksempel.
De skal ikke betale skal transporteres fra Libyen til Italien
fordi de er uddannet for en dag om, hvordan man kører
og hvordan man er besætningen på disse både.
Det er gratis fordi de skal betjene båden.
Selvfølgelig er de ikke en del af organiserede kriminelle grupper.
Det er en ekstremt følsom situation,
ikke kun i Libyen, men som sagt hvad sker der i ørkenen?
Selvfølgelig, hvis vi ser på vores grænser inden for Den Europæiske Union,
vi har allerede nogle tilfælde, hvor folk døde på motorvejene
af Den Europæiske Union, mellem Østrig og Ungarn,
mellem Serbien og Rumænien.
Det så vi for to år siden,
mere end 70 mennesker døde i en virkelig overfyldt varevogn uden ilt.
Vi taler om mindreårige, gravide kvinder, og de er ligeglade.
De er varer for dem.
Hvis de skal dræbe nogen,
hvis de skal sætte 70 personer inde i en varevogn, vil de gøre det.
Grunden til disse kriminelle organisationer eksistere er at tjene penge.
De er mere end bare agenturer for ulovlig og farlig rejse
fordi de hurtigt opdagede alle fordelene
de kunne udlede fra en skrøbelig, ensom befolkning
som aldrig ville klage til myndighederne uanset hvad.
Dette er det unikke aspekt af dette marked.
Mafiaer er ikke bare tilfredse at snyde deres kunder.
De har også perfektioneret metoder at gøre dem til merchandise.
Kriminelle netværk har fundet en vej
at tjene endnu flere penge væk fra migranternes ryg.
Her igen, hvad enten det er i Mexico, Libyen, eller andre steder er det samme procedure.
De betaler smugleren.
Smugleren vil starte bringe dem på tværs.
Pludselig er der en anden det er angiveligt tilfældigt,
men de arbejder sammen med den anden smugler.
De holder folket op og dræbe nogle af dem.
De opkræver dem igen.
Det er en forfærdelig situation.
De havde bedt os om at være meget forsigtige når vi kommer til Chihuahua
fordi der er mange kidnapninger foregår lige nu.
Kartellet, Juarez, samler folk op til venstre og højre.
De sagde, at vi skulle være meget forsigtige,
men de fortalte os det aldrig at komme af med de røde poser.
Røde tasker, som immigration giver dig.
En rød taske med alt dit papirarbejde fra immigrationsdomstolene.
De giver dig to kasser, to sokker og to undertøj ekstra
så du kan have noget at tage på når du bliver udvist.
Vi gik ind og så snart da den hvide lastbil kørte op,
Jeg vidste, hvad det var, fordi passageren sprang ud af lastbilen.
Han havde en ni millimeter i taljen og han havde en dolk i sin højre arm.
Han tager fat i min skjorte, når jeg vender mig om, lægger en dolk på min ryg,
og han klør mig.
Han lægger det lige her et sted, der er en ridse et sted.
Jeg ved ikke hvor det er, men et eller andet sted lige her,
hvor han satte dolken og tog fat i mig.
Chaufføren tog fat i mig og smed mig i lastbilen.
Da de smed mig bag i lastbilen,
han fik sine ni-millimeter og fortalte mig at dukke.
Han bad mig komme ned.
Han greb mig i nakken og skubbede mig ned.
Vi kom til den ranch.
De tog os med ind i køkkenet, gennem køkkendøren.
Lige i køkkendøren, der sad en dame der.
Hun havde syv eller otte mobiltelefoner oven på bordet
Der var to eller tre flasker af whisky og tequila,
Jeg ved ikke hvad det var, og de havde en stor tallerken fuld af kokain.
Hun havde fire af kartelfyrene med, sicarios.
Hvert land havde forskellige priser.
Jo længere sydpå du er fra Mexico,
jo højere er deres priser at løslade dig, fordi de kidnapper dig.
Hvis din familie ikke sender pengene når de fortæller dem det, vil de dræbe dig.
I Mexico, kidnapning af migranter er blevet almindeligt,
især fordi myndighederne har endnu at forstå omfanget af fænomenet.
Jeg kender til kidnapninger, mindst ti af dem om ugen,
spørger mellem $3.000 og $5.000.
Vi taler om $50.000 i profit for organiseret kriminalitet,
for en forbrydelse, som regeringen benægter.
Det er en perfekt forbrydelse at kidnappe migranter.
Regeringen sagde, at det ikke sker.
På det tidspunkt, hvor de slog dem så slemt, at jeg rejste mig fra mine knæ,
Jeg skubbede en af ​​fyrene væk og jeg trak dem mod mig.
Så sparker denne fyr mig i ansigtet og slår en af ​​mine tænder ud.
Den samme sicario, der satte mig i lastbilen, trak den samme dolk ud dengang.
Han stak mig, og det gik ind herigennem og skød så ud igennem lige her.
Der er ingen måde, du kan forsvare dig selv på mod disse skide mennesker.
Du kan ikke melde det til politibetjentene da de arbejder for det samme forbandede kartel.
Du melder dig selv ind.
Da vi ankom til landet, vi blev hentet af en anden smugler.
De bad os ringe til vores familier og bede dem om penge.
Ellers ville de dræbe os.
Jeg talte med min mor i telefonen.
Hun var glad for at vide, at jeg var i live.
Hun kunne ikke skaffe så mange penge, så jeg ventede.
Jeg blev slået hver dag,
og jeg havde næsten intet at spise.
Hvis du er migrant, og du vil betale for at krydse Middelhavet,
du kommer til at se tingene i øjnene som du aldrig har forestillet dig.
Det er noget, jeg personligt har fået fra migranterne i Niger, for eksempel.
Vi taler om kidnapninger.
Vi taler om attentat i Libyen.
Vi taler om mennesker hvem fordi de er syge,
libyerne skyder dem i hovedet.
Mange menneskehandlere er nu engageret i pengeafpresning.
De laver videoer, de torturerer folk, de filmer dem,
og de sender videoerne til familien.
De ringer til familien.
Du kan høre personen blive slået og råber, hjælp, hjælp, hjælp!
Bare så familien overfører ekstra penge til bankkonti.
En smugler råbte mit fornavn, han bad mig komme over.
Han sagde til mig: "Kom her din kælling!"
Jeg gik og han sagde:
"Tag denne telefon, ring til din familie."
Jeg tog telefonen,
men jeg fortalte ham det Jeg havde ingen familie at ringe til.
Han sagde: "Snuder du med mig?"
"Hold op med at rykke rundt med os."
"Ring til din familie, ellers bliver du det i en verden af ​​såret."
Jeg bad dem og fortalte dem Jeg havde ingen familie.
At jeg var gået hjemmefra, at jeg ikke havde nogen familie.
Han oversatte det til arabisk og hans chef blev sur,
og de begyndte at slå mig.
Da de ramte mig,
Jeg prøvede altid for at beskytte mit hoved og nakke.
Endnu engang, det er alt sammen fortjeneste for menneskehandlerne.
Ofrene vil aldrig gå til politiet for at klage.
I hvert fald dem, der overlevede.
Det værste er dog endnu ikke kommet.
Endnu en fælde venter på migranterne.
Siden Libyen er blevet en no-go-zone, en anden virksomhed er dukket op
eller rettere dukket op igen.
Så snart du kommer tæt på Libyen,
der er enormt meget af voldelig handel,
seksuel udnyttelse af kvinder og tortur for de fleste mænd at afpresse ekstra penge.
Der er ikke flere søde mennesker.
Jeg vil sige, når du ankommer til Libyen,
du beskæftiger dig med velorganiseret kriminelle netværk.
Efter at være ankommet til Libyen, Moussa havde ikke flere penge
eller enhver familie, som mafiaen kunne afpresse.
Kidnappet første gang,
han blev solgt og videresolgt til slavehandlere i seks måneder.
Han var blevet et stykke merchandise som enhver anden.
De tog mig ind i en stor gårdhave.
I denne gårdhave, Jeg så kun afrikanere som mig.
De var alle meget svage,
Jeg spekulerede på, om nogle stadig trak vejret.
Nogle kom til skade, og mange af dem råbte.
Andre forstod det ikke hvad der skete med dem.
Andre kunne ikke længere tale.
Nogle gange kom folk og talte arabisk.
De stillede tre unge piger op og tre unge drenge.
De kom for at købe os.
Han tog den person, han ville have og han købte dem.
Han betalte libyerne og derefter han tog afsted med den, han havde købt.
Jeg ville ikke tro det men vi var en forretning.
Vi var merchandise, Jeg var blevet slave.
Mange mennesker dør i detentionen.
Mange mennesker tortureres i fængsling,
74 % af befolkningen siger, at de har lidt tortur og tilbageholdelse i Libyen,
og 84% så mennesker henrettet foran deres øjne.
Der er forfærdelige forhold i libyske fængsler,
enten i hænderne på myndighederne eller i hænderne på menneskehandlerne.
Bare angående Libyen,
højkommissæren for flygtninge skøn
at kun 20 % af de migranter, der ankommer til Libyen
komme til Europas kyster.
Migrantudnyttelse stopper ikke der.
Hvis nogle er kunder eller merchandise, andre er simpelthen langsigtede investeringer.
Folk kan faktisk rejse
og bringes fra et sted til et andet
uden penge fordi alt er gjort med gæld.
Denne gæld er årsagen hvorfor personer kunne blive udnyttet
fordi i destinationen, menneskehandlerne kan fortælle offeret
som du faktisk skylder mig sådan og så mange penge.
Dette er normalt tusindvis af dollars eller titusindvis af dollars.
Derfor du skal arbejde for mig gratis,
for de næste fem år eller ti år, eller hvad det nu er.
Du er nødt til at indse at trafikken ikke stopper i Libyen.
Det fortsætter i Europa.
Når jeg tager til Italien, og du kan se det i andre lande,
Frankrig, Schweiz og Tyskland.
Når vi ser disse nigerianske kvinder arbejder som prostituerede
som ofte har deres dokumenter konfiskeret af menneskehandlere
som satte dem i en situation med slaveri i 15 til 20 år,
disse kvinder har 20 klienter om dagen.
Det er da en investering.
Dette kunne siges, okay, hvis jeg investerer,
Jeg tager disse 100 mennesker med fra Ukraine til Canada,
dette er blot et eksempel, selvom det også er sket.
Selvom de ikke har penge, Jeg investerer og betaler alt for dem.
Så i de næste fem år, Jeg kan udnytte dem.
Så er regnestykket faktisk, at virksomheden er rentabel
og de kan drage fordel af det.
Migrantsmugling antager en række forskellige former
og bekymringer millioner af mennesker rundt om i verden.
Det er en ekstraordinær profitkilde hvis omfang er svært at forestille sig.
Vi taler om milliarder.
I dag kender vi den menneskehandel af migranter og flygtninge
bringer flere penge til Libyen end salg af olie.
Dette er, hvad der siges i det libyske samfund.
Det er en meget vigtig indtægtskilde.
Økonomisk undersøgelse er en af ​​vores prioriteter
og det er også en prioritet for politiet i EU.
Der er en kæmpe udfordring
for retshåndhævende samfund på EU-plan
fordi de fleste af betalingerne lavet af migranterne
er ved at bruge disse under jorden banksystemer, Hawala.
En Hawala er en slags tillidslån.
Konkret er det en pengeoverførsel hvor ingen penge rent faktisk flytter sig.
Pengene forlader ikke landet,
men det er kompenseret af en anden tjeneste, der er lovlig denne gang.
For eksempel skal en smugler i Libyen betale 10.000 dollars til sin medskyldige i Italien.
Bare et simpelt telefonopkald til en hawala-agent,
og agenten vil give pengene til modtageren.
Denne agent ejer nu en æresgæld
og kan bede debitor om at købe 10.000 kr merchandise værd i deres eget land
og at handle det lovligt.
Dette system virker
på grund af den absolutte tillid medlemmerne har for hinanden.
Hvis vi prøver at spore pengene,
selvfølgelig kommer vi op med de store fisk.
Ikke desto mindre, som jeg sagde,
det er svært, fordi ved at bruge disse underjordiske banksystemer,
nogle gange er der ingen spor hvordan disse penge blev betalt.
De er baseret på tillid mellem forskellige mennesker.
så vi taler om betaling
af slægtninge i oprindelse og destinationslande,
og der er ingen spor at overvåge,
kun migranternes udsagn eller erklæringen fra smuglere.
Der er hundredvis af millioner af dollars foregår, fordi den lille by,
som jeg siger dig, det er en lille by, og det var kun ét hus.
Du kan forestille dig, hvor mange huse
er ude gennem Mexico og grænsen derfra,
hele vejen ned fra Tijuana til Texas.
Forestil dig, hvor mange miles det er, hvor mange huse og karteller der er.
Hvor mange sicarios, hvor mange kidnapninger, hvor mange drab?
Alt foregår på én gang.
Forestil dig, hvor mange penge der kommer igennem.
Det er bare menneskesmugling.
Forestil dig, hvor mange penge de får
når de pumper al isen ind, heroin, kokain, ecstasy og marihuana.
Himlen ved hvad ellers passerer de igennem.
Dette er meget populært, fordi vi taler omkring $10.000 pr. person.
Du taler om, lad os sige, ti mennesker her,
ti mennesker et par kilometer væk.
Vi taler om hundredvis og hundredtusindvis af dollars her.
Jeg kunne fortælle dig det meste, jeg nogensinde har samlet som jeg blev betalt for var $20.000.
Det var det meste, jeg fik udbetalt.
Resten var lavere end det.
Jeg gik aldrig over 20.000 på én dag.
Jeg taler om en dags arbejde.
Der bliver ikke gjort noget ved denne grænse, intet gøres ved nogen anden grænse,
fra denne kyst til Gulf Coast, hvis det ikke er gennem et kartel.
Der er forskellige karteller.
Der er ét kartel her, der er en anden i Juarez.
Der er en anden i Matamoros, der er forskellige karteller.
Hvert kartel har sin organisation, men der bliver ikke gjort noget ved denne grænse
uden tilladelsen af kartellet eller uden deres ordrer.
De kontrollerer grænsen.
Hvad vi ser på daglig basis,
er, hvordan organiserede kriminelle grupper fungere koordineret.
Smuglernes forretningsmodel
der opererer i Holland, Italien eller Spanien,
have tæt kommunikation og de er tæt forbundet
med andre aktører tilhører de samme netværk.
De opererer på landingsstederne, i hotspots i Italien eller i Grækenland,
såvel som på indskibningsstederne, du kan navngive Syrien og Tyrkiet,
og derfor i oprindelses- eller kildelandene.
Der er velorganiserede kriminelle grupper opererer fra A til Z.
Selvfølgelig, fordi dette er en i stigende grad forretningsmodel for organiseret kriminalitet,
der er også nogle links med nogle andre kriminelle områder.
Hvad jeg altid har sagt er at menneskehandel ikke er et sted der,
trafficking er her, og det er et problem for os alle.
Det er et problem, der er omkring os.
Dig, mig, ham, alle her har set et offer for menneskehandel.
Sandsynligvis uden at vide om det.
Det er et problem der sker omkring os.
Det er ikke noget, vi kan eksternalisere et sted til udviklingslandene,
Afrika eller andre regioner.
Udnyttelsen sker ikke i den illegale sektor overhovedet.
Hvis du tænker på de fleste af ofrene,
de bliver faktisk udnyttet i den juridiske sektor.
På restauranter, på hoteller,
i landbruget, i fiskeindustrien,
i alt, hvad vi kan tænke os som butikker, og dette er fuldstændig ulovligt.
Desuden er den fuldstændig usynlig til befolkningen.
I modsætning, der er dem, der kommer til Europa
men som ikke har andet valg
end at slå sig sammen indtil deres situationer udvikler sig.
Disse profitter kriminelle netværk men franske denne gang.
Doktor Laurinne Cisse arbejder for organisationen
Læger uden grænser.
Det behandler patienter i løbet af dagen i midlertidige lejre i hjertet af Paris.
Vi vurderer, at de er nytilkomne.
Desværre sker der det, at nogle er det i ekstremt lange procedurer i Frankrig
med udeblivelsessituationer.
De har ventet i meget lang tid,
men der er stadig mange nye ankommer hver dag.
Hver aften, når ngo'erne forlader banen,
de lader den stå åben for andre organisationer.
Der er helt sikkert mange ting der sker under jorden,
mest om natten og om aftenen.
Når vi taler med dem, kan du fornemme at der sker ting,
mennesker, der har øjnene på dem.
Det er kompliceret at fortælle hvad sker der egentlig.
Men vi ved, at unge voksne og mindreårige er ekstremt sårbare,
og bliver konstant henvendt af menneskehandel og prostitutionsnetværk.
For at undgå at se denne situation gentager sig,
der tales mere og mere om at flytte flygtninges administrative anmodninger
til deres land oprindelse eller kedelige nabolande.
Det er et initiativ som har eksisteret siden 2014
så de tvungne at forlade deres lande
er i stand til det på lovlig vis.
Der er dette ordsprog at folk ikke skal krydse grænser.
Det er en forbrydelse, de kan bruge lovlige måder.
Endelig virker de lovlige måder ikke.
85 procent af befolkningen der ankommer til Libyen, passerer gennem Niger.
Hvor mange flygtninge er blevet flyttet
fra Niger til resten af verden i 2014?
Nul, 2015, nul, 2016, nul, 2017, én flygtning.
Du skal være seriøs.
Enten sætter vi disse lovlige alternativer for mennesker, der er flygtninge
med maksimal sikkerhedskontrol for at beskytte værtssamfund,
eller vi forbliver tavse på disse juridiske kanaler
for i dag findes de ikke.
Jo flere migranter der er,
jo flere lande vil støtte op deres grænser for at begrænse masseindvandringen.
Det er en tendens, der sker over hele verden.
Den eneste reelle og indiskutable konsekvens af denne politik
er det ekstraordinære overskud som kriminelle organisationer vil lave.
Ved at love, at ingen grænse og ingen væg kan holde dem ude,
mafiaer vil fortsætte med at høste store overskud.
Moussa fik sine papirer og genoptog sine studier
i et arbejds-studieprogram at blive mekaniker.
Efraim vendte aldrig tilbage til USA.
Han bor i Tijuana, hvor han arbejder i et modtagecenter
der hjælper deporterede.