Franciaország császárnője lesz.
Joséphine, Napóleon Bonaparte nagy szerelme.
Joséphine volt az egyik nő az égieknek nevezett emberek
a Directory alatt.
Az egyik nő akit eltaláltak a férfiak.
Ő az "it lány" a forradalmi Párizsból.
Tánc és ivás volt mindenhol, és minél több pénzed volt,
annál pazarabbak voltak a felek.
Napóleon Bonaparte Európa meghódítására indul.
Az oldalán a gyönyörű Joséphine.
Fogta-e a kengyelét
ahogy utat tört magának a francia császári trónra?
Új életbe született vele.
Egy eposz, egy kaland.
Joséphine lesz.
Az év 1796,
hét évvel a járvány kitörése után a francia forradalom.
Mindenki a párizsi társadalomban ismeri a szépet
és elegáns Rose de Beauharnais vikomtné.
Az akkori gazdagok és hatalmasok elegyedni a szalonjában,
de híressé kell válnia más néven.
Napóleon volt az aki Joséphine-nek kezdte hívni.
Romantikus volt,
és új neveket adott az általa szeretett nőknek.
A forradalmárok rémuralma most ért véget.
Több tízezer ebben az időszakban az állványzaton halnak meg.
Alig menekült meg a guillotine elől,
és találkozott Napóleonnal, amikor még nem volt viszonylag ismeretlen figura.
Egy tábornok, hat évvel fiatalabb nála, pályafutása elején.
Napóleon Bonaparte őrülten beleszeret,
kis palotáját ostromolva a Rue Chantereine-ben könyörtelenül,
éjjel-nappal.
Ebben az időszakban, senki sem tudta elképzelni
hogy a korzikai tábornok egyszer megírná a világtörténelmet.
A párizsiak mindig megvan a saját módszerük a dolgokhoz.
Amikor egy kívülálló érkezik aki nem igazán tud franciául,
automatikusan félbolondnak nézik.
Napóleonnak korzikai akcentusa volt és elkövette az összes kapcsolódó hibát.
A furcsa pár 1796. március 9-én házasodnak meg.
A kozmopolita nő bájos, elegáns és népszerű,
és a kicsi, nem feltűnő, esetlen katonaember.
Végül is nagyon pazarló nő volt aki szerette ruhákra költeni a pénzét,
ékszerek és egyéb dolgok.
Az alsó nemességből származott, de a forradalom utolsó szakaszában
nagyon jó kapcsolatai voltak
a belső körökkel a forradalmárok közül.
Néhány ember a nemességből szerepet játszott a történtekben,
és ez lenyűgözte.
Mire készül Joséphine?
Rájön hogy már nem olyan fiatal.
Hogy két gyereke van.
Hogy anyagi gondban van.
Tudja, hogy szüksége van rá több, mint egy védelmező.
Férj kell neki.
Mindez csak hideg számítás.
Csak ezt a férfit ismeri néhány hónapig.
Csak kihasználja szerelmétől és szenvedélyétől?
mire gondol?
Ez egy villámgyors esküvő.
Mindig is álmodott hogy van egy odaadó férjem,
és ezt érzi vele.
Teljesen szerelmes, megnevetteti, és gyönyörű leveleket ír.
A legszebbek közé tartoznak az egész francia szerelmi irodalomban.
"Jó isten, mennyire vágyom arra, hogy veled lehessek ma este"
– írja elölről az új vőlegény.
Mi van Joséphine-nel?
Örült, hogy a férje elment,
és odaadhatta magát a luxusvásárláshoz és így tovább.
Nagyon jól érezte magát a csatatéren és felfalta magát iránta érzett szenvedéllyel.
Joséphine Párizsban marad és annak szenteli magát, amit a legjobban tud:
luxus, férfiak és szerelem.
Jubilé Impérial a név a francia népfesztiválon
itt ünneplik 2017 szeptemberében a Château de Malmaisonban.
Ez Joséphine vidéki palotája Párizs kapujában.
Több ezer látogató Napóleon és Joséphine tiszteletére jön.
Feltámadnak nagy korszak a francia történelemben,
amelyikben Napóleon katonái
vitte az ötleteket a forradalom egész Európában.
A Jubilé résztvevői ruhát viselnek a Címtár és a Birodalom.
Jelenetek Napóleonból és Joséphine életét újrajátsszák.
Érzem, hogy az emberek szeretik őt.
Ez hihetetlen.
Kétszáz év múlva.
Neki is ugyanaz a hatása az embereken, mint Lady Dai.
Nagyon népszerű volt.
Ma Château de Malmaison egy francia nemzeti múzeum.
Joséphine itt él amikor az időbeosztása megengedi.
Ő személyesen választ és megveszi az összes kincset
a Château termeiben és helyiségeiben.
Szerette a luxust és az élvezeteket.
Okos volt.
Martinique-on megjövendölték neki
hogy ő lesz több mint egy királynő.
Joséphine Marie Josèphe Rose néven született de Tascher de La Pagerie
a karibi Martinique szigeten 1763. június 23-án.
Szülei alsónemesek
és van egy ültetvénye az Antillák szigetén.
Joséphine gyermekkora nem olyan volt, mint Scarlett O'Haráé
az Elfújta a szélben.
Három évesen mindenkinek menekülnie kell.
Az ültetvénye hurrikán pusztította el,
és az életet a brutális rabszolgaság jellemzi.
Joséphine soha nem fog visszanézni hazájában nosztalgiával.
Szereti a színeket, a ruhákat és a jelmezeket,
de soha nem fog beszélni a szigetről.
Nem fogja magát vágyni rá.
16 évesen,
Joséphine vitorlázik az Antilláktól Franciaországig.
Megígérte egy vikomt de Beauharnaisnak.
Joséphine egyik nagynénje megszervezte a házasságot.
Remek meccs ez a Taschersnek.
A Beauharnais gazdag család.
Az apja azonnal adja áldása a házasságra.
Már alig várja megismerni Párizst és a nemeseket,
akit hallott ilyen csodálatos történetek róla.
Örömmel hagyja el a távoli szigetet a francia terület legszélén.
Most lép be az ancien régime szíve.
Alexandre de Beauharnais fiatal vikomt
aki egy régiből származik és nagyon tisztelt család.
Joséphine egy életről álmodik luxus és pompa,
hanem a vikomttal kötött házassága csalódás lesz.
Alexandre gyönyörű ember volt.
Szerette a nőket és hihetetlenül intelligens volt,
de igazából sosem szerette Joséphine-t.
Beauharnais volt a tipikus képviselő osztályából.
Egy gazember volt és egy playboy, ahogy manapság mondanánk.
Kezdettől fogva megcsalta Joséphine-t.
Két gyereket adott neki de egyébként nem vigyázott rá.
Mindig is voltak barátnői és kapcsolatok mások feleségével,
de ez normálisnak számított a nemesség körében.
Elhagyja a gyönyörű Joséphine-t az idő nagy részében egyedül.
Fia, Eugène 1781-ben született.
Amikor a lányuk Hortense két évvel később megszületett,
Alexandre messze van a francia tengerentúli gyarmatokon.
Ott találkozik egykori szeretőjével, aki vissza akarja kapni.
Joséphine-t rágalmazza
és meggyőzi őt hogy Hortense nem a lánya.
A pár nem sokat látja egymást.
Hogy lehet két gyereke?
Joséphine nem így van elképzelte az életét.
Sógornői palotájában él Párizsban.
Alexandre többnyire utazik, pazarolja a pénzét,
de hűtlen hozzá?
Alexandre, legalább
meg van győződve arról, hogy igen.
Amikor Alexandre visszatér Franciaországba, kidobja Joséphine-t.
El kell hagynia a házat. Akkoriban így működtek a törvények.
Ő azonban védekezik, bemutatva igazi jellemét.
Ügyvédet fogad fel, harcol Alexandre ellen, használja a törvényt,
és sikerül bebizonyítania hogy rágalmazták.
Megnyeri az ügyet.
Joséphine tartásdíjat kap, megtarthatja címét,
továbbra is a párizsi palotában él,
és úgy dönt, hogy gondoskodik magáról ezentúl.
Megnyerte a harcot, és sok mindent sikerült megtennie,
de nehéz neki a társasági élet.
Ennek ellenére nem tud visszatérni a rivaldafénybe, mint a vikomt felesége.
Bár még mindig vikomtné,
ki van zárva a társaságból az ancien régime
és soha nem fogadják Versailles-ban.
Joséphine 27 éves, egy gyönyörű nő,
két gyermek anyja, és teljesen egyedül.
Nem marad sokáig lent.
Egy esemény mindent megváltoztat.
Életük, Franciaország, Európa, a világ.
A francia forradalom.
A Bastille viharával 1789-ben hurrikán kezd végigsöpörni Franciaországon.
A feudális társadalom uralma a végéhez közeledik,
és a monarchia el van ítélve.
A forradalmároknak nem volt tervük.
Fogalmam sincs amit valójában el akartak érni.
Mindannyian monarchistaként indultak.
Nem volt szándékuk hogy levágja a király fejét.
Senki sem álmodott arról, hogy ilyet csináljon.
Még csak nem is olyan karakter, mint Robespierre
vagy bármely más vérszomjas fickó aki akkor feltámadt, regicidről álmodott.
Ez lett végül az eredmény a további fejlesztésekről
mert XVI. Lajos király akkora idióta volt.
Végül is a forradalom nagyon fontos része
emberek vállalták akik a felsőbb osztályokhoz tartoztak.
Az egyik ilyen ember Alexandre de Beauharnais,
Joséphine férje.
Intelligens férfi, ez a nőcsábász, és gyorsan alkalmazkodik az új korszakhoz.
1789. augusztus 4-én éjjel
megszavazza a megszüntetést a nemesség kiváltságairól,
és Joséphine részesül férje új szabályából,
bár ő már nem a férje.
Joséphine sütkérezni kezd a dicsőségben Beauharnais nevéhez fűződik.
Joséphine nem politikus programmal.
Ő egy hálózatépítő.
Befolyást akar.
Mondhatnánk, hogy él mások tekintetén keresztül.
Befolyása másokra.
Megpróbál terjeszkedni amely minden irányban befolyásol,
de a probléma hogy a forradalom halad.
A terror uralma alatt,
nem volt tanácsos hogy minden társadalmi körben beköltöztek.
Ez lesz a bukása és még börtönbe is juttatja.
Fokozatosan, a radikálisok teret hódítanak.
Ludwig és Marie Antoinette meg fog halni a giljotinon.
Franciaország legvéresebb hónapjai kezdődnek.
Tizenhétezer embert kivégeznek másfél év leforgása alatt.
A Reign of Terror ilyen volt hogy mindenki akit meggyanúsítottak
egyáltalán bármiről guillotine-ba küldték.
Köztük volt Beauharnais,
aki vidéki birtokán ült és meg sem mozdult.
A forradalom szolgálata már nem számít.
Férjét, Alexandre-t letartóztatják felháborítóan kicsinyes okokból.
Példát akarnak mutatni róla.
Nem sokkal a kezdetek után letartóztatták a Terror Uralmának.
Megpróbál segíteni neki, de gyanúba is kerül.
Az emberek tudják hogy vannak királypárti barátai.
Végül őt is letartóztatják és ugyanabba a börtönbe küldték.
Nem sokkal ezután Alexandre-t lefejezték.
1794. július végére Joséphine élete egy cérnaszálon lóg.
Egy reggel, névsorsolás van a börtönben.
Általában ez a jel, hogy fel kell szállni a kocsira hogy a guillotine felé tart.
Amikor meghallja a nevét, elájul,
de hála Istennek azon a napon a felszólítás az volt, hogy engedjék el.
A terror uralma véget ért.
Robespierre-t megbuktatták.
Joséphine kapcsolatai beváltak.
Két szempontból is nagyon szerencsés volt.
Nemcsak túlélte, de Madame Tallien kiszabadította.
Sokan, akik még a börtönben sínylődnek Madame Tallien szabadította ki őket.
Jean-Lambert Tallien felesége volt,
befolyásos ember a kormányban Robespierre után.
Hatalma volt arra, hogy elengedje az embereket.
Csak annyit tudott mondani, "Engedd ki őket" és így tovább,
Megbizonyosodtak róla hogy de Beauharnais is kiszállt.
Joséphine ezután jó barát lett Monsieur és Madame Tallien.
A szalonjukban volt
és akkor azonnal a French Directory társaságában.
Ez a Directory ideje.
Bálok és tűzijátékok váltották fel a börtönöket és jóléti bizottságok.
Ezen ünnepi események közepén álljon Joséphine és új barátnője.
Eljött az az idő az erényes szerénység időszaka után
amelyet Robespierre alakított.
Az volt, hogy úgy mondjam, az inga ellenlengése.
Eljött a kicsapongás ideje.
Tánc és ivás volt mindenhol, és minél több pénzed volt,
annál pazarabbak voltak a felek.
A tallienek dobtak a legpazarabb bulik közül néhány,
és Joséphine mindig ott volt.
Joséphine már elmúlt 30,
de még mindig gyönyörű, bájos és izgalmas.
Ő lesz amit manapság "it girl" néven ismernek.
Joséphine szerette a divatot.
Egyike volt a nőknek az égieknek nevezett emberek
a Directory alatt.
Egyike azoknak a halványan öltözött nőknek akit eltaláltak a férfiak.
Ez még fontosabb volt számára, mivel már viszonylag idős volt,
és sminkelnie kellett magát nagyon jó kedvükre járni.
A férfiak szeretik Joséphine-t,
és Joséphine szeret és hallgatja a férfiakat.
Katonatisztek és a politikusok a barátaivá válnak
és viszonyt folytatni vele.
Joséphine sikeres volt e barátságok miatt.
Nagyon intelligens nő
és profitál a sok lehetőségből amelyek a rémuralom után léteznek,
különösen a szép nőknek akik tudják, hogyan kell bánni a hatalmas férfiakkal.
Barrasra gondolok, az egyik rendező.
Paul Barras a leghatalmasabb ember a francia címtárban.
Segít Joséphine-nek visszakapja férje vagyonát.
Sokáig gondolták az emberek Barras Joséphine szeretője volt.
Hála neki, visszatérhetett a magas társaságba.
Ugyanaz a régi történet.
Nem lett volna lehetséges férfi nélkül.
Barras valószínűleg meleg volt.
Számos tanúságtétel erre utal.
Valójában ez egy barátság volt.
Egyfajta nemesi szövetség a hatalmi körökön belül létrejött.
Semmi más.
A párizsi felsőtársadalom azt hiszi, hogy egy pár.
Természetesen Joséphine Barras-t használja.
Befolyása van rá és vár valamit cserébe,
ahogy ő is vár valamit tőle a szolgálataiért.
Adok-kapok volt.
Ez egy luxus élet.
Az emberek ismerik Joséphine-t messze túlmutat saját társadalmi körein.
Elég gyorsan fejlődött a hatalmi körökben,
befolyást szerezni.
A szalonja "benne".
Gyorsan azzá válik a sajtó közszereplője.
Sok politikai támadás indulnak ellene.
Az égi Beauharnais és szalonja ma már híres és hírhedt.
Támadásokat indítanak erkölcsük ellen
és célja a rezsim hiteltelenítése.
Kicsapongónak ítélik őket, akik rendszeresen részt vesznek orgiákban.
Joséphine-t nem érdekli.
Luxusélete sok pénzbe kerül, és mindig kevés a készpénz.
Joséphine nem gazdag családból származott.
Megszokta a magas társaságot és nem akart visszaesni
az anonimitásba Martinique alacsony nemessége.
Elhatározta, hogy fenntartja egy bizonyos állapot.
Szüksége volt birtoklásra
és körül akarta venni magát szép dolgokkal.
Szükség volt egy világ megteremtésére is
amelyben megtalálhatta védelmet a veszélyekkel szemben
a politikai körülményekről tapasztalta.
Politikailag zaklatott időszak van Párizsban.
Baloldali jakobinusok le akarja venni az uralkodó könyvtárat,
és a royalisták visszaszerzik a hatalmat.
Uralmuk védelme érdekében
a rendezők egy fiatalemberre támaszkodnak aki 24 évesen tábornok lett,
Napóleon Bonaparte.
Párizsban, Gyanítom, hogy senki nem látott benne semmit
nem egy hozzáértő katona,
és mint ilyen, valójában csak használni akarták.
Nem akarták hogy politikusként használja fel
hanem képes emberként aki határozottan lecsap
amikor ütést kap.
A forradalom véres éveiben,
a fiatal korzikai Napóleon Bonaparte Párizsba hívják.
Napóleon 26 éves volt.
1795 októberében
Barras és kollégái utasítják leverni egy jobboldali felkelést.
Sikeréért hálásan
Bonapartét nevezik ki hazai főparancsnok.
A királypárti felkelés után Párizsban minden fegyvert elkoboztak,
sőt vikomt Alexandre de Beauharnais szablyája.
A fia, Eugène megkéri Bonaparte-ot, hogy adja vissza a szablyát,
és Napóleon, már az államhadsereg vezetője,
visszaadja, és Joséphine jön, hogy megköszönje.
Így kezdődik a furcsa pár viszonya.
Napóleon kicsi, nem feltűnő, és társadalmilag tapasztalatlan.
Joséphine az előkelő társaságok királynője hogy már keresett.
Sokáig azt állították hogy Joséphine nem akarta feleségül venni,
de ez nem igaz.
Ő szervezett mindent,
a közjegyzőt választotta, és elkészítette a házassági szerződést.
Ő volt a hajtóerő.
Társadalmi köreik meglepetésére,
Joséphine és Napóleon 1796 márciusában házasodtak össze,
csak öt hónap első találkozásuk után.
Ez egy rövid polgári szertartás, de minek a rohanás?
Ez sokáig tisztázatlan marad.
Különféle hipotézisek léteznek.
Először is, iránta érzett vonzalma határozottan nőtt.
A háború vezeti őket is hogy gyorsan férjhez menjen.
Aztán van még valami.
Azt hiszi, hogy terhes.
Érzi a tüneteket.
Talán lesz baba, mondja.
Gyorsan össze kell házasodniuk mielőtt háborúba indul Olaszországban.
"Mi a furcsa erőd, az én páratlan Joséphine-em?
Napóleon ír neki az esküvő előtt.
"Tudom, ha harcolnánk"
„Tagadnám a szívem a lelkiismeretem."
„Elcsábítottad őket. Mindig a tiéd."
Bonaparte fülig szerelmes.
Joséphine viszont biztonságot keres.
Valószínűleg ő is gyanakszik hogy a tábornok,
hat évvel fiatalabb, még tovább fog emelkedni.
Amikor Napóleon feleségül veszi Joséphine-t, anélkül tette ezt, hogy beszélt a családjával,
de nagyon közel álltak egymáshoz.
Mindig megbeszélte mindent velük.
A klán nagyon odaadó volt.
Napóleon anyja, négy testvére és három nővére.
Az egész családját anyagilag függ tőle.
Abban reménykednek, hogy társadalmilag előreléphetnek a kabátján lovagolva.
Napóleon családja szegény volt.
Mondhatnánk, parasztok.
Az apa ügyvéd volt,
de alapvetően társas senkik voltak Korzikán.
Szegény ördögök voltak.
Nem mondja el az anyjának vagy bátyja, József,
kész tényt mutatva be nekik.
Azt hiszik, hogy Joséphine hibája.
Soha nem fogják elfogadni.
Nem sokkal az esküvő előtt,
Napóleon Bonaparte legfelsőbb parancsnokává nevezik ki
kampányhoz Ausztria ellen Észak-Olaszországban.
Joséphine Párizsban marad.
Hamar kiderül hogy nem terhes.
Mivel Napóleonnak még nem volt gyermeke,
sokáig nem tudták hogy a kettő közül melyik volt terméketlen.
Csak két nappal a házasságuk után az anyakönyvi hivatalban,
Napóleonnak el kell búcsúznia szeretett Joséphine-nek.
Az osztrákok Észak-Olaszországban várnak rá.
Először a Habsburgok hirdettek háborút
a forradalmi Franciaországról Négy évvel korábban, 1792-ben.
Napóleonnak most a feladata a bajba jutott Directory segítésével.
Ez egy diadal lesz.
Az olasz hadjárat a győzelmek egyedülálló sorozata volt,
legyőzött sereggel vállalták az minden tekintetben alacsonyabb rendű volt.
Rosszul felszerelt, nem fizetett, rongyos és rosszul felfegyverzett.
Napóleon legyőzte az osztrákok minden fordulóban.
Észak-Olaszország akkoriban Ausztriához tartozott.
Még egy alsóbbrendű sereggel is,
stratégiai és taktikai zsenialitása egyszerűen túl sok volt nekik.
Otthon, Párizsban,
Joséphine láthatóan folytatja régi életét.
Hamarosan pletykák támadnak a férfiakról az új menyasszony fogadása.
Napóleon táboráról terjed a hír.
Az emberek azt állítják, hogy Párizsban voltak ügyei
mert nem ment Olaszországba közvetlenül az esküvő után.
Főleg beszélgetünk a hírhedt Hippolyte Charlesról,
de az emberek azt hiszik mindenféle történetet róla.
A fiatal tiszt, Hippolyte Charles, látható Joséphine társaságában.
Olaszországban Napóleon nagyon féltékeny.
Megfigyelés alá helyezi Joséphine-t,
elrendeli a leveleinek felbontását, és követte őt.
"Ha tehetném, Szívemben börtönbe vetnélek"
"és örökre bezárjak oda"
Napóleon ír neki.
Könyörgő leveleket kap szinte minden nap.
– Nincs levél tőled.
– Mennyire aggaszt ez engem.
– Minden nap várok egy futárt hírekkel.
"Életem boldogsága tőled függ, kedves Joséphine.
Napóleon.
Joséphine nem tartja vissza a válaszát.
Azt írja, hogy felépülnie kell, de reménykedik a terhességben,
és, és, és...
Párizsban marad.
Túl hosszú Napóleonnak.
Rossz híre a mai napig kísérti.
Nem szabad elfelejtenünk, hogy Joséphine Marie Antoinette utódja.
Követi őt a történelemben,
de ő is az volt utódja a képzeletünkben.
Az a kép nem mindig szolgálta jól Joséphine-t.
Versailles-i kicsapongások az ancien régime idején legendás,
de Joséphine olyan vakmerő mint Marie Antoinette?
Én személy szerint meg vagyok győződve legalább egy dologból.
Nem volt idióta.
Nem kockáztatta volna a házasságát Bonaparte-nak egy ostoba hajításért.
Joséphine-t legalább sikerül meggyőznie kedves Napóleonját ártatlanságáról.
A kapcsolat megváltozott.
Napóleon eleinte szinte engedelmes volt.
Most ő dominál.
Nem csak egyensúlyoz.
Most ő a főnök.
Végül is azzá válik, akit ismerünk.
A tábornok, aki győzelmeket gyűjt.
A politikus, aki döntéseket hoz. A diplomata.
Napóleon lesz belőle.
Az olaszországi kampány 13 hónapig tart.
Még mindig 30 év alatti, Napóleon visszaad egy gazdag embert.
Ezek a győzelmek lehetővé tették Napóleon számára adót vetni a meghódított földekre,
ami elárasztotta a párizsi kasszát, de persze ez nem csak pénz volt.
A területeket is kifosztotta hogy a serege utolérte.
Joséphine most új álmot táplál, saját kastélya.
Château de Malmaison a Joséphine keresztül-kasul.
Szerelem volt első látásra.
Joséphine 1799-ben fedezi fel Malmaisont.
Bár drága, kétségbeesetten akarja.
Joséphine számára szerelem volt első látásra, és ajánlatot tesznek.
Aztán Bonaparte Egyiptomba indul
és megengedi Joséphine-nek a tárgyalásokat egyedül lefolytatni.
Ő azonban adj neki anyagi korlátot.
Joséphine megvásárolja Malmaisont és pénzt kezd költeni.
Elkezd sok pénzt költeni.
A következő 15 évben
ő fog befektetni sok millió frank a kastélyában
bútorokhoz, festményekhez, lámpák és értékes vázák.
A pénz nem tárgy.
Napóleon gyakran dühös volt
és megfenyegette hogy elűzze a kézbesítőket
mert olyan nagy adósságokat halmozott fel.
Egészen a haláláig,
Napóleon figyelmeztetni fog Joséphine a leveleiben
hogy ne költsön mindig annyit.
Ezekben a korai években házasságáról azonban
más eszközöket alkalmaz
hogy megszerezze a pénzt amire olyan sürgősen szüksége van.
Valóban nagyon ügyetlen volt.
Különös emberekkel barátkozott férje távollétében.
Üzletemberekkel.
Magas szintű befektetők voltak
akiket különösen érdekelt a hadsereg ellátásában.
Joséphine profitált ebből.
[franciául beszélt hang]
Napóleon Egyiptomban harcol és folyamatosan új fegyverekre van szüksége.
A befektetők elláthatják őket, de nagyon magas áron,
és Joséphine megzsírozza a kerekeket a nyereség csökkentéséért.
Napóleon rájön.
Új szerelmesekről hall.
Bátyjának, Józsefnek ír.
"Minden érzés elsorvadt."
"A dicsőség nyájas ízű."
– Csak egyedül akarok lenni.
Igaz, hogy akkoriban
Bonaparte hitt a pletykáknak hogy Joséphine elárulta.
Hadjáraton volt Egyiptomban,
de sok volt a rosszindulat is e pletykák mögött.
Jót tettek a tagoknak a Bonaparte családból
aki nem szerette Joséphine-t,
és részesültek is Bonaparte tábornok ellenfelei,
aki tudta, hogy ez a fajta információ bizonyára elbizonytalanította.
Napóleon meglepetésszerűen visszatér Párizsba.
Joséphine tud a vádakról kiszabják ellene.
Volt egy házuk a később ismertté vált mint a Rue de la Victoire.
Napóleon belebújt,
és jött és észrevette, hogy az ajtó zárva van.
Aztán egész nap ott állt és fél éjszaka
a zárt ajtó előtt első házasságából származó gyermekeivel
és felsikoltott a bánattól és a siránkozástól
amíg Napóleon szíve meg nem lágyult, és behúzta a házba.
Aztán másnap ketten együtt feküdtek békésen egyesülve az ágyban,
amikor Napóleon testvére József megjelent és gondolkodott,
– Most már mindent látok.
– Mennyire szétesett minden.
Napóleon akarta csomagot küldeni Joséphine-nek,
és ott feküdtek, békésen egyesülve az ágyban.
Látta ezeket a dolgokat alapvetően elromlott.
"Úgy szeretlek, mint a találkozásunk napján" később ír neki.
Napóleonnak szüksége van Joséphine-re
mert az akar lenni több, mint egy tábornok.
Felesége nagy segítségére volt társas kapcsolatai miatt.
Napóleon tábornok volt de mégis egy korzikai iga.
Ismerte az embereket hogy kapcsolatba kellett lépnie vele.
Szociális készségekkel rendelkezett és tudta, hogyan kell beállítani.
Kifényesítette hogy még nem volt.
1799 végén
sikeresen magához ragadja a hatalmat Franciaországban puccssal.
Véget vetett a kormányformának ez a helyén volt, a Directory.
Megszüntette az igazgatókat és első konzul lett.
Azaz diktátorrá nevezte ki magát,
a többi pedig napóleoni történelem.
Csak három másfél évvel az esküvőjük után,
a kis korzikai tábornok irányítja,
és Joséphine most First Lady.
Van egy probléma.
Az utódok hiánya,
és ez eléggé biztos hogy nem lesz ilyen.
Hogyan lehet létrehozni egy dinasztiát örökösök nélkül?
Más megoldást kell találni.
Újabb támadás indul a Bonaparte klántól,
felszólítva őt, hogy váljon el a császárnétól, aki nem tud neki gyereket szülni.
Ez Napóleont dühbe gurítja.
Hallani sem akar róla.
Tabletták, tinktúrák, gyümölcslevek és kúrák eredménytelennek bizonyultak.
Joséphine nem tudja megadni Napóleont szíve vágya: fiú.
Megoldást keres
és ráveszi a lányát, Hortense-t, hogy feleségül vegye Napóleon testvérét, Lajost.
Ő és Napóleon abban reménykednek a párnak gyerekei lesznek.
Egy fiú, akit Napóleon örökbe fogadhat.
Joséphine lánya, Hortense és Louis Bonaparte vonakodva engedelmeskedik.
1802-ben házasodnak össze, három fiuk született.
Tehát van egy második Bonaparte-Beauharnais esküvő.
A gyerekek mindkét családból származnak
és örökbefogadás révén, trónörökösökké válnának.
Egy dinasztia örökösei mert Napóleon császár akar lenni.
Nagyszerű ceremóniát tervez a Notre Dame-ban 1804. december 2-án
hogy legitimálja rezsimjét.
Napóleon mindent elrendez.
Még azt is megparancsolja a pápának, hogy jöjjön Párizsba.
Joséphine?
Bonaparték megpróbálják megakadályozni attól, hogy császárné legyen.
41 évesen azt állítják, egyszerűen túl öreg.
Joséphine-t szinte meg sem koronázták.
Nem sokkal korábban,
Napóleon ismét válásnak tekintették.
Testvérei és nővérei már ujjongtak.
Napóleon kétségei csak egy pillanatig tartanak.
„Semmi sem hasonlítható a szerelmemhez a kis Joséphine-ért” – írja.
Befolyása töretlen.
Aztán támadt egy ravasz ötlete
hogy kényszerítsem Napóleont feleségül venni a templomban.
Meg akarta koronázni és felkent a pápa,
ahogy illik és császár,
de ő és Joséphine még csak házasok voltak anyakönyvi hivatalban,
szóval Joséphine elment a pápához gyónni
és elmondta neki, hogy úgymond él,
mint ágyasa Napóleonnal az egyház szemében.
Hogy nem ment férjhez, mert az egyház nem ismerte el a polgári házasságot.
Bevallotta neki,
és ez dicsőséges volt információ a pápának
mert akkor el tudta venni és Napóleon zsarolására használja, és azt mondja:
„Barátom, nem leszel császárrá kenve általam, ha nem a templomban házasodsz meg."
Joséphine reméli, hogy használni fogja az egyház áldása
hogy küszöbön álljon a válás gyermektelenség miatt nehezebb.
A szertartás alatt,
Napóleon maga Joséphine-jét császárnéként koronázza meg.
Kiáll mellette és a családja ellen fordul.
Még rosszabb, megparancsolja a nővéreinek, hogy vigyék a palástot
ahogy belépnek a Notre Dame-ba.
A nővérekért, akik utálják Joséphine-t még jobban, mint a testvérek,
ez teljesen megalázó.
Joséphine alig menekült meg a guillotine elől, gyakran nehéz házassága van,
már 41 éves, és mégis ő Franciaország császárnője.
1804. december 2-án Joséphine dicsőségének napja.
A legtetején van.
A hírek szerint aznap sugárzott.
Valószínűleg az volt élete legboldogabb napja.
Párizsban van, nem a régi koronázási városban, Reimsben,
hogy Napóleon felteszi a koronát Joséphine fejére.
Ez az ő városa,
akiről álmodott gyerekkora óta,
és amit mindig is szeretni fog.
Joséphine csak bolt a város legjobb intézményeiben,
a legexkluzívabb ékszerészek.
Neki a legjobb is elég jó,
főleg most hogy császárnőnek mondhatja magát.
Megadja az alaphangot.
Joséphine francia személyiség keresztül-kasul.
Ő a megtestesítője egy legmagasabb szintű párizsi,
divatikon, divat áldozata, példakép és inspiráció forrása.
Ez a nő gazdagította a művészetet,
és elhozta nagyszerű kézműves alkotások visszatérnek az életbe.
Egy évszázadot formál.
Napóleon az udvarát akarta hogy minél káprázatosabb legyen
hogy a marsallok és a miniszterek
életmódja lenne méltó rangjukhoz.
A császárné továbbra is a legjobb vásárló udvaroncok és ékszerészek.
Gazdaggá teszi őket és 3,2 millió frankot költ ékszerekre.
Birodalmi uralma végén
több mint 900 ruhája van és 500 csipke felső.
Sok történész egyetért ezzel
nem volt olyan sok a szerető javakról.
Ezek megvásárlásáról volt szó.
Joséphine szeret új dolgokat vásárolni.
Folyamatosan újítja a ruhatárát.
A császár fizet, bár gyakran vonakodva.
Először is ne feledjük hogy Napóleon háztartásbeli zsarnok volt.
Nem volt mindig könnyű lévén Napóleon Bonaparte felesége.
Biztosan nem, de mindezt elfogadta.
Minden a projektről szólt.
A császár szolgálatáról.
Nem azért, amit képviselt de azért, aki valójában volt.
Kezdettől fogva tudta.
Napóleon katonai zseni.
Győzelemről győzelemre halad és ma már szinte egész Európán uralkodik.
1805-ben azt írja feleségének:
"Az austerlitzi csata volt a legszebb az összes csata közül."
"Bárcsak megtarthatnálak téged a szívemben örökre."
Napóleon gondoskodik az országról és folyamatosan háborúzik.
Mindig csak ő marad néhány órát a bíróságon.
Teljes munkaidőben végzi a munkáját.
Ő a szuverén.
Napóleon háborúkat vív.
Joséphine az akar lenni a figyelem középpontjába.
Pompát akar,
nem hatalom.
Kimaradt belőle.
Politikailag nem mondta el neki megvívni ezt vagy azt a csatát,
engedje el őt, vagy börtönbe dobja ezt vagy azt az embert.
Ő nem ezt tette.
Joséphine ereje az uralkodó iránta érzett szeretetéből származik.
Napóleon nem engedte senkinek mondd meg neki, mit tegyen.
Ő volt az egyetlen aki szemmagasságban tudott beszélni vele.
Sikerült enyhítenie a feszült helyzeteken.
A bíróság tisztában volt vele befolyásától és erejétől.
Felé fordult, és bízott benne.
Az emberek megpróbálták elmondani neki mit kellene tennie.
Tudták, hogy ő az egyetlen személy aki bármit megtehetett.
Ő volt az egyetlen Napóleon életében
aki képes volt hogy így hat rá.
Napóleon eléri hatalmának tetőpontja 1807-ben.
Tilsitből ír Joséphine-nek,
"Ha ezeket a sorokat olvasod"
„A béke létrejött Poroszországgal és Oroszországgal."
Azonban a gyakori elválások teher a házasságukra.
Joséphine császárné élete nem tortúra.
Ő és Napóleon nem nagyon látják egymást.
Neki is megvan a kamrája, neki meg az övéi.
Napóleonnak ügyei vannak.
Tud róla, és szenved tőle.
Egy időben,
politikai támadások indulnak az örökös hiánya miatt,
és 1807-ben Hortense és Louis első fia meghal.
A dinasztia reményében feloldódik a semmiben.
Napóleon egyik szeretője Marie Walewska lengyel grófnő.
Amikor Marie Walewska 1809-ben szüli a császár gyermekét,
világossá válik, hogy nem terméketlen.
Tisztában van politikai érdekeivel közvetlen örököst igényel.
Egyik saját gyermeke, nem örökbe fogadott.
„Isten tudja ezt a döntést nehéz volt."
"Csak megtaláltam a bátorságot, hogy megcsináljam"
"mert meg vagyok győződve hogy ez Franciaország legjobb érdekeit szolgálja."
Napóleon nyilvánosan bejelenti még mindig szereti Joséphine-t,
de válni akar.
Napóleonnak van egy gyengesége.
Nem tud megtámadni egy szeretett, gyenge embert,
főleg ha sírva fakad és térden állva könyörög neki.
Aztán nem meri.
Joséphine harcos aki nem adja fel pozícióját.
Joséphine harca a házasságáért végül véget ér.
Napóleont ez nem fogja elriasztani
és úgy dönt, hogy létrehozza egy dinasztia nélküle.
A császárnénak végül alá kell írnia a válási papírokat 1809 decemberében.
Nem kell aggódnia bármi anyagról.
Helyzete és pozíciója biztos,
de élete célja eltűnt, és mély depresszióba esik.
Napóleon a maga részéről elvesztette legközelebbi bizalmasát.
Három hónappal a válása után
Napóleon megházasodik Marie Louise Habsburg hercegnő.
Odaadja neki a fiát már nagyon vágyott rá.
Joséphine visszavonul szeretett Malmaisonnak.
Marie Louise soha nem fog találkozni Joséphine-nel,
de a kapcsolata Napóleonnal nem ér véget.
"Soha ne kételkedj az őszinteségben az irántad érzett érzéseimről"
írja Napóleon.
– Kitartanak, amíg élek.
Napóleon meglátogatja Joséphine-t Marie Louise nélkül.
Jó a kapcsolatuk.
Nem veszekednek.
A hang lágy marad,
de ő a pálya szélén van, amit nehezen visel el.
Bárhová mehet, csak nem Párizsba.
a város, amely mindig is volt álmai szívében.
Napóleon orosz hadjárata 1812-ben katonai katasztrófával végződik.
A Grande Armée összetört.
1809 és 1810 körül
Napóleon csillaga halványulni kezd és végül kiég.
Nagyon aggódik az orosz hadjáratról
majd Németországban.
Addig Napóleon lenyűgözte a világot
és mindenkit elpusztított.
Nos, ezek a nehézségek Spanyolországban, Oroszország és Németország.
Napóleon veresége az 1813. októberi lipcsei csatában
száműzetése követi Elbára 1814 áprilisában.
Mint minden jó korzikai, Napóleon hihetetlenül babonás volt,
és hitt a szerencsecsillagában,
amelyet egyszer Malmaisonban látott mielőtt császár lett volna.
Malmaisonban látta a csillagát átsüt a fa ágain,
és azt gondolta: "Csillagom, szerencsecsillagom, amely rám ragyogott"
– Eltávozott tőlem Joséphine-nal.
Napóleon szerelmes leveleket ír az ő Joséphine-jéhez a végsőkig,
egészségi állapotáról érdeklődve, figyelmeztetve őt, hogy ne essen kétségbe,
és hinni a jövőben.
Joséphine története lenyűgöző.
Minden kudarc után összeszedi magát.
Gyakran csinálta.
Ez élete végén is igaz volt amikor a Birodalom összeomlott
amikor a cár Párizsba jött.
A cár és a porosz király
tegyék tiszteletüket az egykori császárnéhoz Malmaisonban.
Joséphine-nek nem igazán kell aggódnia.
Apanázs a győztesektől lehetővé teszi számára, hogy fenntartsa életmódját.
Gyermekeiről is gondoskodnak.
A cár vitéz ember volt,
és nemcsak a cárt fogadta hanem megkapta a porosz királyt is.
A szépségéről szóló történetek eljutottak Szentpétervárig és Berlinig,
és azt akarták hogy megnézze ezt a varázslatos lényt.
Attrakció volt.
Új élete nem tart sokáig.
1814. május 29-én Joséphine 51 éves korában meghal.
A rangjához illő vég.
Megfázik Sándor cárnak tartott lakomán.
Az elbai száműzetésben, Napóleon értesül a haláláról.
Csak jóval később hallja a hírt.
A legmélyebb bánatot éli át életében érezte.
Végig szenved a hiányától.
Nem lehet elégszer hangsúlyozni.
A kötelékük volt az egyik oka rendkívüli sorsuk miatt.
[franciául beszélt hang]
Együtt indultak el erre a kalandra,
és bizonyos értelemben együtt léptek ki a színpadról is.
Joséphine unokája III. Napóleon francia császár lesz.
Unokája és névrokonja, Joséphine, lesz Svédország királynője.
Egy másik unoka Brazília császárnője.
Ma Joséphine neve megtalálható a családfán
szinte az összes európai családból.
A lány Martinique-ról
ezt szerette volna.