Pet puta dnevno, svaki dan,
preko milijardu muslimana klanja
i učiti dovu Allahu,
dao im je Muhammed, njihov prorok.
Svaki dan, pet puta dnevno,
suočavaju se s Crnom stijenom sveti grad Meka,
i predaju se iznova vjeri islamu.
Svaki dan se klanjaju kao korporativna grupa
diljem svijeta, do izražavaju svoju solidarnost
kao sljedbenici islama, jer čiji je Muhammed njihov prorok,
Kur'an je njihovo pismo, a Mekka je njihov Sveti grad.
Međutim, kao arheološka otkrića
počinju pokazivati u drugu priču,
znanstvenici ozbiljno ispituju i osporavanje činjenice
o utemeljenju islama.
I ako su u pravu, kako hoće li to utjecati na današnje muslimane?
Imamo alate na raspolaganju
koji nikad prije nisu bili dostupni.
Moderna tehnologija je omogućujući nam rekonstrukciju
prve godine islama i razumjeti stvari
koji su godinama zbunjivali povjesničare.
Po cijelom svijetu, sveučilišta, muzejima i knjižnicama
stavljaju stare knjige i tekstove na Internetu
za pristup znanstvenicima.
Sada možemo provjeriti ove drevne rukopise
sa samo nekoliko klikova mišem.
Danas i akademici i amateri
može točno provjeriti putem satelitske lokacije i detalje
koji bi prije imali poduzeti veliki skupi napori
i može ih dijeliti odmah širom svijeta
putem društvenih medija i akademskih foruma.
Dakle, sada po prvi put,
potpuno nova era istraživanja
oko osnivanja islama
izlazi na vidjelo,
i možemo se sastaviti što se stvarno dogodilo
u Arabiji prije 1500 godina.
Pisac i povjesničar Dan Gibson
proživio veći dio svog života na Bliskom istoku.
Opsežno je istraživao narode
i mjesta antičkog svijeta prije islama.
Prvi put sam došao u Arabiju u svojim ranim 20-ima,
i proveo sam više od 30 godina istražujući
svaki kutak ovoga nevjerojatan dio svijeta,
slažući dokaze za radikalnu novu teoriju
za koje vjerujem da će se promijeniti naše razumijevanje prošlosti.
Godine studija dovele su ja do zaključka
da je islam počeo negdje drugdje osim
gdje konvencionalna povijest pretpostavlja,
i to u ranim islamskim spisima,
postoje tragovi i reference koje otkrivaju
skrivena istina o tajni Meke.
Davne 2002. godine imao sam priliku posjetiti
konferencija o nabatejskoj ovdje organizirane studije
od strane Sveučilišta Al-Hussein Bin Talal.
Tijekom konferencije, Imao sam priliku govoriti
s vodećim arheolozima iz Saudijske Arabije
i iz Jordana.
Pitao sam ih konkretno
o arheološkom zapisu u Mekki.
Iako ne želi da bude imenovan ili citiran,
to su tamo priznali nije bilo arheoloških zapisa
u Mekki prije 800. godine.
Očekivao sam da brane svoje mišljenje
da je Mekka bila ograđena grad s kućama i vrtovima
te javne zgrade i hramove.
Rekli su: "Ne, bilo je tamo ništa slično."
Jeste li znali da je spominje se ime Meka
samo jednom u cijelom Kur'anu?
Muslimanski učenjaci link druga imena uz Mekku,
imena kao što su Zabranjeno okupljalište,
ili Sveta kuća, ili Mjesto Becca ili plača.
Svi ovi pojmovi su univerzalno povezan
s Mekkom danas.
Ipak, Kur'an sama nam ne govori
u toliko riječi da ovo se sve odnosi na Mekku.
Muslimanski učenjaci vidi br razlog za raspravu o ovome.
Ali posljednjih godina, neki povjesničari su postavili pitanja.
To su primijetili Mekka je bila neplodno mjesto
a ne nalazi se na drevni karavanski put.
Ljudi su zamislili da karavane
nosio tamjan, začin i druge egzotične robe,
ali prema novijim istraživanjima, u vrijeme Muhameda,
doba tamjana je davno prošlo,
a Arapi su se bavili a trgovina kožom i odjećom,
jedva predmeti koji bi mogli imati održao veliki grad
koji je opisan kao majka svih gradova
i središte trgovačkog puta.
Pogledajte ovu kartu.
Gdje se sijeku svi trgovački putevi?
Tri su mjesta u sjevernoj Arabiji
to bi se moglo opisati kao središte trgovačkog puta.
Ono što je zanimljivo jeste da Meka
nije bilo ni mjesto zaustavljanja
jer nije bilo ni koji se nalazi na karavanskom putu.
U ovom filmu ćemo saznati
zašto postoji potpuni nedostatak arheologije u Mekki
od vremena proroka Muhammeda,
zašto opisi Meke čine ne slaže se s krajolikom,
a kako rani islamski građanski rat
promijenio istinu o islamu.
Dok muslimani cijelog svijeta vjeruju
da je njihov sveti grad i njihovi osnivači vođe
svi su živjeli u Meki u Saudijskoj Arabiji,
Dan Gibson vjeruje dokazima
zapravo pokazuje negdje drugdje.
Tijekom mojih studija arapske povijesti,
Naišao sam na dokaze to ne ukazuje na Mekku
ali sjevernoj Arabiji kao mjesto utemeljenja islama.
Do sada nitko nije postavljao pitanja
da je Mekka bila Sveti grad islama.
Svaki musliman vjeruje da treba klanjati
prema Crnoj stijeni u Mekki,
već godine studija i bezbrojna putovanja
na sve dijelove Arapskog poluotoka
doveli su me do radikalno novog razumijevanja
islamske povijesti.
Vjerujem da u proces razumijevanja
Islamska povijest, temeljna došlo je do pogreške.
To nije bila namjerna laž,
bio je to samo nesporazum onoga što se dogodilo
tijekom godina osnivanja islama.
Tako su kasnije islamski pisci ispravili
ono što su mislili da je greška u ranijim povijestima
kad je zapravo bila istina.
Zar je moguće da preko milijardu ljudi
koji su slijedili vjeru islama nesporazum
kako i gdje je započela njihova religija?
I ako je tako, koje implikacije ima li ovaj dokaz
za prosječnog muslimana koji želi slijediti
upute Muhameda, njegovog proroka?
Morat ćemo ispitati vrijeme u povijesti
i postavku koju malo tko od nas razumije.
Stoljećima, povijesti klasičnog svijeta
i bliskoistočnih imperija raspravljalo se,
ali uloženo je malo truda dao povijesti Arabije.
Ovo neznanje je istina, ne samo Zapada,
ali i samih Arapa.
Poslanik Muhamed je rođen 570. godine.
u vrijeme i na mjestu koje malo tko danas
stvarno znam za.
Njegov djed i njegov otac bili nabatejski trgovci
a zapravo i sam Muhammed oženio trgovkinju.
Jednog dana, Muhammed je meditirao u pećini
i melek ga je posjetio.
Anđeo ga je naučio riječi hvale Allahu.
Kasnije je njegova žena uvjerila Muhammeda
da je to stvarno bio anđeo
a on je, naime, pozvan biti Božji prorok.
Za života je imao mnogo posjeta
od istog anđela, i svaki put,
došlo je do novog otkrića.
Ova otkrića iz cjeline
za života Muhammeda postati okupljeni
onome što danas poznajemo kao Kur'an.
Adel i-Shemari je studirao islam
na Islamskom fakultetu u Kuvajtu.
Tijekom godina, on i Dan uspostavili dobro prijateljstvo
i često su se našli uvučeni u duboku raspravu
o vjeri i njezinoj povijesti.
Muhamed i njegovi sljedbenici trpio progon,
pa on i nekoliko njegovih sljedbenici su pobjegli u Medinu.
Sada je taj grad zapravo prešao na islam
a Muhammed utvrdio vlada tamo.
I zapravo, možemo datum muslimanskog kalendara
iz ovog vremenskog razdoblja.
Ubrzo nakon ovoga, njegovi sljedbenici
počeo napadati karavane,
raste u moći, raste u broju, dok na kraju
sve više ljudi pridružio im se do točke
gdje su postali an proširena vojna prisutnost,
zapravo, zaprijetio cijeloj Arabiji.
Muhamed je dao svoju viziju uzimanja islama
cijelom svijetu.
Međutim, iznenada je umro.
I u tom su trenutku izbili sporovi,
što dovodi do građanskih ratova.
No unatoč tim razlikama i ove podjele,
postojao je nastavak san o proširenju vjere
cijelom svijetu.
Na kraju, veći dio Sjev Africi ili u srednjoj Aziji
postala pod kontrolom islama.
A danas je islam drugi po veličini
svjetskih religija.
Danas, na cijelom Bliskom istoku,
kada građevinske tvrtke želim kopati za temelje,
trebao bi biti netko prisutan
iz ministarstva starina.
Nije važno jesi li u Jeruzalemu,
Damask, ili Amman, Jordan,
gdje god kopaš, šanse su,
izložit ćete an antičko nalazište neke vrste.
U gradu Meki u Saudijskoj Arabiji,
programeri kopaju posvuda,
podizanje velikih zgrada, hoteli i neboderi,
ali na iznenađenje arheologa,
nema ruševina velikog i drevni grad na Meki.
Grad u kojem je Muhammed rođen je bio veliki grad.
Nije bilo problema unutra podižući veliki broj muškaraca
raditi karavane i marširati u svojim vojskama.
Ne samo da je imao značajna populacija,
ali je bio i poljoprivredni grad.
Poslanik Muhamed bi ići naprijed za svojim poslovima
i putovati daleko do stigao je u doline Mekke
i korita njegovih dolina.
Aiša, žena Muhammedova, spomenuo da je jedan od muškaraca
je čeznuo za Mekkom.
Da li bih samo ostao preko noći
u dolini ispunjenoj razne vrste trave.
Kada smo došli u Mekku, vidjeli smo jedan grad
blagoslovljen vodom i drvećem,
i oduševljeni time smjestili smo se tamo.
Al Bukhari govori o zatvoreniku
koji dok jede grožđe bio je okovan
a on kaže: "Ovo nije bilo vrijeme voća u Mekki."
Teško je povjerovati da te stvari
pisani su o Mekki.
Područje oko Meke sve je u stijenama i pustinji.
Mekka ima prosjek manji od 10 centimetara kiše godišnje.
Sa svojom izuzetno vrućom temperature i neplodni uvjeti,
ovo je jedva dovoljno da uzgajati bilo kakvu vegetaciju,
a kamoli uzgojiti dovoljno hrane za podržavati veliku populaciju.
Ipak, sveti grad islama je opisan
kao imanje polja sa drveće i trava i tlo.
Ali nema obradivog zemlju u blizini Mekke.
Ne odgovara drevnim opisima.
Čak i Shaq spominje da su ljudi iz Mekke
nisu bili voljni posjeći stabla u svetom prostoru.
Prisutnost drveća i biljke u antičko doba
može se lako testirati prisutnost spora
i pelud u neporemećenom drevnom tlu.
Do danas nema podataka o stablima
postojao ikada u drevnoj Mekki.
Još jedna zagonetka je da je grad Mekka
nedostaje na svim prvim kartama Arabije.
Očekivalo bi se da je veliki trgovački grad
bi se spominjao na prvim kartama.
Ali niti jedan ne prikazuje Mekku prije vremena islama.
Tijekom godina skupio sam primjerke
mnogih starih karata Arabije.
Marljivo sam ih prevodio.
Ali ni jednom nisam našao da se spominje Meka
na karti prije islama.
Jeste li znali da je naziv Meka se ne pojavljuje
u bilo kojoj literaturi prije 740. godine?
To je 120 godina kasnije osnivanje islama.
Ne smatrate li to zagonetnim
da za prvih 120 godina islamske povijesti,
nitko od okolnih nacije su išta znale
o postojanju Mekke?
Kako bi veliki grad,
grad koji bi mogao podići tisuće ljudi u svojoj vojsci,
grad koji je imao poljoprivredu, drveće, travu,
voće i grožđe, be nedostajao drugim narodima?
Kako bi veliki grad sa zidinama, hramovima,
a javne zgrade ne mogu se naći
u analima drugih naroda,
pogotovo ako je to bio trgovački grad
koji su trgovali s sve nacije oko njega?
A najzagonetnije od svega je to kad idemo
na fizičku lokaciju ovog drevnog grada,
nalazimo da nema rani arheološki zapis.
Bilo je to beznačajno mjesto,
čak ni na trgovačkom putu.
Mnogi povjesničari danas imaju doći do zaključka
da su računi utemeljenje islama su svi mitovi.
Očito, postoji veliki nesklad
između onoga što nam govore islamski zapisi
a što arheolozi su pronalazili.
Dakle, zaključak koji izvode je da islamski zapisi
su samo izmišljeni mitovi.
U mojim godinama studija, Uvjerio sam se
da rani zapisi nisu mitovi,
ali da se odnose na drugo mjesto
koji odgovara svim ovim opisima.
Vjerujem da je Muhamed rođen
a podignut u drugom mjesto, i to muslimani
suočavaju se s nepravdom smjer kada se mole.
Prema uobičajenom prihvatio islamsku povijest,
Ka'ba je bila velika svetište u gradu Mekki
i žarište hodočašća u Arabiji.
Dobro početno mjesto moglo bi proučavati hodočašće
prije utemeljenja islama.
Ova Umra prije Muhammeda
bio u vrijeme kada je žarišna točka arapskog hodočašća
bio je na mjestu poznatom kao Zabranjeno okupljalište.
Ovo mjesto držalo je mnogo poganskih idola.
Da bismo razumjeli
što se događalo u predislamskoj Arabiji,
moramo shvatiti važnost
svetih mjesta u staroj Arabiji.
Od davnina, Bliskoistočne religije
izjednačili bogove s regijama
a ne biti univerzalan.
Moderni čitatelji povijesti odavno pod utjecajem
po grčkim i rimskim pojmovima panteona bogova
i nisu uspjeli shvatiti značaj
koje su stari Arapi primjenjivali bogovima određenih regija.
U očima drevnih Arapi, postojali su bogovi
koji je živio u Mezopotamiji, bogovi koji su živjeli u Egiptu,
i bogovi koji su živjeli u Grčkoj, i tako dalje.
Arapski trgovci koji prolaze kroz neko područje
poštovao bi lokalne bogove.
Nisu se protivili bogovi različitih mjesta.
Čemu su se protivili to je bila reprezentacija
boga u ljudskom ili životinjskom obliku.
Radije koriste geometrijske oblike.
Na primjer, ovdje je bog u obliku bloka.
Onaj tamo je u obliku trokuta.
Svaki od ovih bogova bio je smatraju lokalnim bogovima,
i mora se poštovati kada prolazeći kroz njihov teritorij.
Takav pogled na religiju prirodno vodi
do prihvaćanja teritorija i lokacija
kao sveto određenim bogovima.
Dakle, područje oko hrama,
kao što je određena dolina ili udaljeno pustinjsko mjesto,
mogli smatrati svetim.
Imao bi postaju gdje bi se ljudi mogli okupiti,
čak i sa svojim neprijateljima, i budite sigurni,
jer je nasilje bilo zabranjeno u svetim prostorima.
Kad turisti uđu u veličanstvena ljepota Wadi Ruma
ovdje u južnom Jordanu,
tako su često zauzeti izuzetnom ljepotom
ove doline na surovim planinama,
da im nedostaje hram posvećen božici Lat,
ili al-Lat kako je neki zovu.
Ovaj nabatejski hram imao je sveto područje.
Nalazio se ispred hrama
s oznakama planina izvan svetog područja.
Prije islama Arapi su bili podijeljeni
u mnoge grupe.
Štovali su različite bogove
i često se borio među sami oko plemenskih pitanja.
Jedina stvar koja ih je držala zajedno
bilo je hodočašće u a uobičajeno antičko sastajalište.
Kur'an ovu džamiju naziva Haram,
ili Zabranjenog okupljališta.
Mesdžid znači okupljanje,
i danas je prevedena džamija.
Prije islama nije bilo džamija,
pa je Mesdžid jednostavno bio mjesto okupljanja.
Zabranjeno okupljanje Mjesto je bilo sveto mjesto
utočišta i sigurnosti,
gdje su redovne aktivnosti prestale
a nasilje je bilo zabranjeno ili haram.
Pojam harama ili zabranjenog
je vrlo jak u islamu.
Allah je Mekku učinio svetim svetištem
i prije je bilo svetište,
a tako će biti i poslije.
Niko ne smije čupati njegovo grmlje,
ili sjeći njegovo drveće, ili loviti njegovu divljač.
Dakle, imamo dva opisa originala
Sveti grad islama.
Bilo je to haramsko mjesto gdje ubijanje je bilo zabranjeno,
i to je bilo središte hodočašća
za mnoga stoljeća prije osnivanje islama.
Sada, pogledajte ovdje.
Velik dio grafita koji se nalazi posvuda
Negev u južnom Jordanu
napisali su ljudi na hodočašću
u drevni grad Petra u južnom Jordanu.
Tisuće ljudi izgrebalo je njihova imena
i poruke na stijenama dok su se probijali
u Petru na hodočašće.
To nam stvara problem.
Meka je nepoznata u kartama i literaturi
prije i za vrijeme uspona islama.
Opisi poput središte trgovačkog puta,
majka svih gradova, i žarište
drevnog hodočašća, ne pristaju.
Kako to možemo riješiti?
Odgovor na to dolazi iz samog islama.
U islamu je to univerzalno shvaćeno
da je Kibla prema Meka u Saudijskoj Arabiji.
Nitko ne dovodi u pitanje smjer Kible danas.
Međutim, Kur'an govori Muslimani oni imaju Kiblu.
Tekst Kur'ana čini ne dati ime grada
kojoj je izvorno upućena molitva.
Spominje samo Mesjid al-Haraam,
ili Zabranjenog okupljališta.
Muslimani vjeruju da izvorno molio prema Jeruzalemu.
Prema islamskim izvorima, 624. god.
Muhamed je promijenio Kiblu u Mekku.
Muhammed je ovo otkrio u suri 2 Kur'ana.
Tako smo vam odredili Kiblu.
Doista, bila je to značajna promjena,
osim onima koje je uputio Allah.
Allah nikada ne bi napravio tvoja vjera bez učinka.
Sada ćemo vas obratiti na a Kibla koja će vas obradovati.
Zatim okrenite lice u smjeru
Mashjad Al Haraam;
gdje god bili, okrenite se lica u tom smjeru.
Kao povjesničar Arapskog poluotoka,
Uvijek me zanimalo u pronalaženju lokacije
originalne Kible.
U kom je smjeru molio Muhammed
prije nego što je Kibla promijenjena?
Je li to bio Jeruzalem, kako neki tvrde?
Je li to bila Sirija, kako neki tvrde?
Ili je to bio neki drugi smjer?
Ako bismo ovu studiju radili prije 100 godina,
zahtijevalo bi nevjerojatno količina rada i istraživanja.
Morali bismo putovati svijet pretražujući drevna nalazišta
pronaći prve džamije u islamu.
Sada, za nekoliko trenutaka, možemo učiniti
ono što je prije trajalo cijeli život.
Google Earth nam omogućuje da gledamo dolje na stranice iz svemira.
I web stranice poput ARCHNET-a može kombinirati istraživanje
stotina studenata i profesora.
Možemo ispitati strukture na temelju raznih kriterija.
Biramo islamske građevine,
rasporedite ih po datumu u kronološki popis,
zatim odredite kada su izgrađeni,
provjeri njihov smjer Qible koristeći Google Earth,
i usporedite ovo da odredite kada
smjer Kible promijenio prema Mekki.
To će nam dati čvrste podatke za rad.
Sada, određivanje smjera Qible
nije egzaktna znanost.
Neke od ranih džamija poput ove
nisu baš kvadratni.
Stoga istraživači moraju pronaći zid Qible
i projicirati do 90 stupnjeva od tog zida.
Budući da prve zgrade nisu bile kvadratne,
ne možemo koristiti stranu zidovima ili stražnjim zidovima.
Ovo je mihrab stare džamije.
Rani Arapi postavili su Kiblu smjer pomoću zvijezda
i bili su vrlo točni.
Najbolji način za određivanje smjeru Qible
je posjetiti džamiju i koristiti stvarna točna GPS jedinica.
Ne može svaka džamija koristiti za ovu studiju.
Mnogi od njih bili su potpuno rekonstruiran tijekom vremena,
toliko da to više nije moguće
kako bi se utvrdilo njihovo izvorni pravac Qible.
Međutim, nekoliko džamija je preživjelo.
Na primjer, postoji džamija tzv
džamija dvije kible u Medini.
Islamska povijest nam to govori bilo je baš u ovoj džamiji
da ashab koji predvodi molitve
je rečeno o Kibli promijeniti, pa se okrenuo
i počeo klanjati prema Mekki.
Pitanje je gdje je li se izvorno suočio?
Muslimani imaju spreman odgovor.
Molio se prema Jeruzalemu.
Danas je Džamija od Dvije kible su okrenute prema Mekki.
Ali 1987. godine džamija bio potpuno srušen
kako bi se mogla obnoviti.
Tijekom procesa izgradnje,
otkrio se stari temelj.
I to su otkrili imao je zid od Kible
koji je doista bio okrenut prema sjeveru, općenito prema Jeruzalemu.
I tako muslimani izvorno vjeruju,
Kibla je bila prema Jerusalemu.
Postoji jednostavan način
da se ovo može staviti na kušnju.
Ako idemo na najraniji džamije koje su izgrađene
gdje se možemo identificirati njihov smjer molitve,
možemo ih ucrtati na kartu,
i vidjeti spajaju li im se linije.
Pronaći ćemo jednu od tri stvari.
Svi pokazuju u različitim smjerovima.
Svi ukazuju na Jeruzalem,
ili svi pokazuju na drugu lokaciju.
Nakon Džamije d Dvije kible u Saudijskoj Arabiji,
postoji još 11 rano sačuvane džamije
koje možemo istraživati.
Oni se nalaze u Kini, Egiptu,
južni Jordan, Libanon,
središnji Jordan, Jemen,
Izrael, Irak,
Jeruzalem,
Zapadna obala i na kraju Libanon.
Dakle, ako idemo redom da su izgrađeni,
druga sačuvana džamija izgrađena je u Guangzhou, Kina.
Guangzhou je moderan naziv za ono što je bilo poznato
kao grad Kantona.
Kad je Marko Polo stigao ovaj grad 1300 godine nove ere,
otkrio je preko 100 000 arapskih
i tamo živeći perzijski trgovci.
Vidite, Arapi su bili trgujući s Kinezima
stotinama i stotinama godina.
Sve je to dobro dokumentirano.
I tako je Abu Waqqas, Muhammedov amidža,
otputovao u Kinu u trgovačku misiju.
A prema kineskim rukopisima,
sagradio je džamiju za Arapi u Kantonu 627. godine nove ere,
ili šest godina nakon utemeljenja islama.
Osobno sam pregledao ovu džamiju
i upotrijebio GPS jedinicu za utvrđivanje
u pravcu Qible džamije.
Ono što sam otkrio bilo je iznenađujuće.
Ova džamija nije okrenuta prema Mekki.
Okrenut je 12 stupnjeva sjeverno od Meke,
što znači da nema suočiti se s Jeruzalemom bilo.
Njegova Kibla prolazi južno od Jeruzalema.
Sljedeća džamija sagrađena je 641. godine.
oko 20 godina nakon utemeljenja islama,
u gradu Fustatu, malo izvan Kaira.
Ova džamija je obnovljena i nekoliko puta uvećan
tako da danas original temelj više nije vidljiv.
Međutim, opis izvornika
sačuvan tlocrt džamije,
a islamski nam zapisi govore
da je prva Kibla pokazivala na istok,
a kasnije je moralo biti ispravljen prema jugu,
prema Mekki.
Sljedeća sačuvana islamska građevina
je palača Umayyad izgrađena ovdje u Humaymi
u južnom Jordanu.
Oko 700. godine naše ere ili oko 80 godina
nakon utemeljenja islama,
obitelj Abbas izgradila je a velika vlastelinska kuća ovdje.
Ova kuća nije imala poseban džamijski prostor.
Nego bi se ovdje poredali vjernici
u dvorištu moliti.
Ova kuća ima smjer Kible,
ali nije prema Jeruzalemu.
Naredne godine izgrađena je nova džamija
u Baalbeku u Libanonu.
Primijetite da je njegova Qibla ne ukazuje na Mekku.
Godinu dana kasnije, Umajadi su sagradili veliku
i impresivna džamija ovdje dalje citadela u Ammanu, Jordan.
Ova džamija pokazuje prema jugu.
Mekka je tamo.
Nekoliko godina nakon ovoga,
u 705 AD, ili 84 godine nakon utemeljenja islama,
Muslimani su izgradili Velika džamija u Sani
u glavnom gradu Jemena.
Dok ova džamija ukazuje na to opći pravac Meke,
zapravo ukazuje na zapadno od Jeruzalema.
Sljedeće godine, 706.
umajadski muslimanski vladari izgradio Khirbat al-Minya,
veliki kompleks palača u Izrael na obalama Galileje.
Ovaj kompleks palača imao je posebna prostorija koja se koristila kao džamija.
Prema natpisima postaviti u prolaz,
građena je 87 godina nakon utemeljenja islama
od strane muslimanskog vladara al-Walida.
Ova zgrada i njena džamija ne suočavajte se s Jeruzalemom.
Iste godine gradili su i Muslimani
Wasid džamija u Iraku.
Izvorno, arheolozi tvrde da je ova džamija
pokazao na Jeruzalem.
Međutim, daljnja su istraživanja pokazala
da ova džamija pokazuje južno od Jeruzalema.
Sljedeća džamija je džamija Al-Aqsa
u samom Jeruzalemu.
Ova džamija nije hramska kupola
nego stara džamija južno od kupole.
Ova džamija je već u Jerusalimu,
ali ima i Kiblu,
a ne ukazuje na Mekku.
Sljedeća džamija dolazimo sagrađena je 724. godine nove ere,
103 godine nakon utemeljenja islama.
Ovo je džamija Khirbat al Mafjar
blizu Jerihona u Jordanskoj dolini.
Ova je palača sagrađena pri kraju
dinastije Umayyad.
Gledajući tlocrt,
možemo vidjeti da su palača i njena džamija
okrenuti prema jugu, a ne prema Mekki.
Iste godine džamija izgrađena je u Andjaru,
oko 58 kilometara od Beiruta.
Sagrađena je u blizini kraj Umajadskog razdoblja
a ne više od 30 godina kasnije je pao u ruševine
i na kraju je napušten.
Budući da nikada nije obnovljena,
lako možemo odrediti pravac Kible
koji ne ukazuje prema Mekki ili Jeruzalemu.
Sada, stavimo sve ovo zajedno na jednu kartu.
Rezultat je nevjerojatan.
Tijekom prvih 100 godina islama,
100% svih preživjelih džamija koje smo do sada locirali
lice mjesto u južnom Jordan, a ne Meka.
Sa sjevera, juga, istoka i zapada,
džamije su sve okrenute prema jednom mjestu.
Ovo nije mala greška
u određivanju pravca Kible.
Svi oni konkretno ukazati na samo jedno mjesto.
Izravno ispod ove točke je antički grad Petra.
Ovo je grad koji je nama danas dobro poznata.
To je popularno turističko mjesto.
Turisti dolaze iz svih krajeva svijeta
diviti se velikim hramovima
i spomenici u ovom gradu.
Može li biti da je Petra majka svih gradova
opisan u Kur'anu?
To je bio fokus drevno arapsko hodočašće.
Tako bi i Petro mogao biti rodno mjesto Muhameda,
i grad utemeljitelj islama?
Kaže mi svaki dobar musliman
da su muslimani nekada moli prema Jeruzalemu.
Oni to znaju jer Buharija im ovo govori.
I slažem se, Buhari kaže da je to bio Jerusalim.
Ali Buhari piše neke 200 godina nakon Muhammeda,
i piše više od sto godina
nakon što se dogodila promjena Kible.
Dakle, on nije očevidac.
Samo skuplja što ljudi se sjećaju.
I zapravo bilježi nekoliko suprotstavljenih ideja
koji su kružili u to vrijeme.
Dok su neki ljudi bili klanjanje jutarnje molitve u Quba'u,
došao im je neki čovjek i rekao: "Kur'anska naredba
"otkriveno je Allah kao zagonetka večeras,
"da se suoči s Ka'bom u Mekki,
"pa bi se i ti trebao okrenuti vaša lica prema njemu."
U tom trenutku njihov lica su bila okrenuta prema Siriji,
a čuvši to, okrenuše se prema Ka'bi u Mekki.
Vjerujem da je izvorno, Muhammed,
dok je živio u Medini, molio sjever prema Petri
koji je bio u rimskoj provinciji Siriji.
Do vremena kada je Buharija prikupljanje njegovih priča,
ljudi su zaboravili Petra,
i svi su to zapamtili njihovi pradjedovi i bake
molio prema Siriji.
Oni koji pokreću raspravu o Becci
pokrenuti zanimljivu tezu.
Slažem se da u islamskom književnosti, ime Becca
je sinonim za prvi sveti grad islama.
Kad je Muhammed bio mladić,
ljudi su odlučili obnoviti Ka'bu.
U ruševinama su pronašli nekoliko gradivnih blokova
s natpisima ispisanim u Siriji,
jezik Nabatejaca.
Našli su Židova koji je mogao prevedi im to.
Ja sam Allah, Gospodar Becca.
Stvorio sam ga tog dana Ja sam stvorio nebo i zemlju
i stvorio sunce i mjesec,
a ja sam ga okružio sa sedam pobožnih meleka.
Stajat će dok njegove dvije gore stoje
kao blagoslov za svoje ljudi s mlijekom i vodom.
Riječ Becca je drevna semitska riječ
što znači plakati ili jadikovati.
Ako je lokaciji dodijeljen naslov Becca,
značilo bi mjesto plača.
Ime Becca nikada nije korišten za Jeruzalem.
Pojavljuje se samo jednom u Biblija u Psalmu 84.
Ovdje se koristi kao referenca u dolinu plača,
ali i Kur'an govori doline plača,
gdje je Hagara plakala nad Jišmaelom.
Kur'an stavlja ovu priču u Becca,
što je rani naziv za mjesto
gdje je sagrađena Ka'ba.
Zasigurno, ovo mjesto nije bio Jeruzalem,
koja je izgrađena na vrhu planine,
a ne u dolini.
Mislim da je odgovor vrlo jednostavan.
U Petri je bilo mnogo velikih potresa,
kao što je onaj iz 551. godine, samo 19 godina
prije nego što je Muhammed rođen.
Rečeno nam je da je tijekom tog potresa,
veći dio Petre je uništen.
Petra je mogla biti nazvana dolina Becca
jer je toliko ljudi bilo ubijenih tijekom toliko godina
od svih potresa.
Ako je Petra sveti grad islama,
onda treba postojati dokaz Muhammedovog plemena,
Kurejšije, oko Petre.
Ako Dan Gibson može pronaći Muhamedovo pleme,
uvelike će podržati njegova teorija da je Muhammed
bio iz regije Petre a ne iz Mekke.
Davno se to znalo kao grad Hawara,
ili Humayma kako je danas poznata.
Arheolozi su otkrili seosku kuću
koji pripadaju obitelji Abasida
a nešto kasnije sagrađena i džamija.
Kada su muslimani Iraka porazili Umajadi iz Damaska,
željeli su člana Muhamedove obitelji
podržati i legitimirati njihov revolt.
I tako su došli ovamo Humayma, 27 milja od Petre.
Ovdje su oni pronašao Muhamedovu obitelj
i plemena Kurejšija.
Nisu išli u Meku u Saudijska Arabija ili Medina,
došli su ovamo u Humaymu, 27 milja izvan Petre.
Ovdje su oni osnovano pleme Kurejš
i obitelj Muhammeda, ne u Saudijskoj Arabiji.
Do sada smo otkrili
s kojima su se sve rane islamske džamije suočavale
antički grad Petra.
Ali grad Petra odgovaraju islamskim opisima
izvornog svetog grada islama?
Postoji priča koju svi pričaju
ranih biografa Muhameda.
Tiče se Abdullaha, Muhammedovog oca.
Jednog je dana radio u polju
i došao je kući s prljavštinom na rukama.
Ušao je u svoju prvu ženu i rekao: "Lezi sa mnom."
Ali ona je odbila jer je bio prljav.
Pa je izašao, isprao se s tla,
ušao u svoju sljedeću ženu, Aminu.
Začela je i u ovom Tako je rođen Muhamed.
Ono što nam je važno o ovoj priči je to
svi rani pisci koristili su istu riječ
za prljavštinu na Abdullahovim rukama.
Svi su koristili arapsku riječ za tlo,
posebno tlo a obrađena parcela ili njiva.
Problem je što nema obradivo zemljište u blizini Mekke.
No, kad dođemo u Petru, otkrijemo
da je Petra imala vodu, polja i drveće.
Prema arheolozima,
postojali su privatni i javni vrtovi,
kao i tekuća voda doveo u grad
kroz akvadukte i glinene cijevi.
Arheolozi su opisali voćke,
grožđa i vrtova postojao u staroj Petri.
I danas ih ima obrađene parcele zemlje
između Petre i Al-Beidhe, koja je udaljena pet kilometara.
Analizom drevnog tla, istraživači su otkrili
prije samo 100 godina, brda oko Petre
bili su prekriveni drvećem, uključujući hrast,
smreka, pistacija i rogač.
Ne samo da je Sveta Grad ima drveće i polja,
bio je i grad opasan zidinama.
Ibn Ishak kaže: "I oni su ga okružili
"bedemima Mekke".
Ovo je vrlo zagonetno jer Meka
nije imao gradske zidine.
Neki misle možda ovako bila kuća u Mekki.
Ali Ibn Ishak konkretno kaže, zidine Mekke.
Ali Meka nije bila grad opasan zidinama.
Što je s Petrom?
Petra sagrađena je u dolini.
S obje strane doline
bile su velike planine s liticama.
Ove litice bile su dobre kao gradske zidine.
Tako su stanovnici Petre sagradili zidove
od jedne planinske litice do druga planinska litica
oba s ove strane doline
a također i s druge strane doline.
Tako je Petra imala gradske zidine.
Još jedna posebnost u Petri
je da sadrži vrlo jedinstven tok.
Sada obično imate dolina s planinama
s jedne strane, planine s druge,
i potok koji teče središte doline.
Ali u ovom slučaju, davno,
potresi su popucali ove planine,
tako da postoji pukotina u toj planini,
kroz to teče voda pukotina, preko doline,
i iz pukotine na drugoj strani.
Nabatejci su izgradili ulicu s kolonadama
s jedne planine na drugu planinu
a pokraj njega je bio kišni vodotok.
Idemo dolje.
Sada u islamu, jedan od dužnosti hodočasnika
je proći sedam puta između dvije planine
zvani Marwah i Safa.
Ono što je zanimljivo je da nam Buharija kaže
da je Muhammed odlučio to učiniti
trčanje u kišnom vodotoku
između dvije planine.
Ali postoje problemi.
Safa i Merva su samo male stijene.
Danas su dobro smješteni unutar objekta džamije.
Kao što možete vidjeti na ovom svetištu,
nije bilo kišnog vodotoka između ove dvije stijene.
Ali ovdje u Petri, opis točno odgovara
s jedne planine na drugu.
Postoje četiri puta u bazen Petre.
Budući da je Petra u dolini, moglo se ući
s oba kraja doline.
Tijekom godine natjecanja u Meki,
je prorok ušao u Mekku kroz njegov gornji dio.
Ali ima i drugih načini ulaska u Petru.
Drevni zapisi govore nas da Sveti grad
moglo se ući i izaći po pukotini u stijenama.
Na arapskom se to zove thaniya.
Al Bukhari ovo spominje nekoliko puta.
Allahov Poslanik je ulazio u Mekku
s visokog thaniya
i odlazio iz Mekke iz niskog thaniya.
Prorok je nastavio napredovati dok nije stigao do thaniye
kroz koje bi se išlo do njih.
To je narod Kurejšija.
Postoje dva ulaza thaniya.
Jedan od njih je poznati siq
da prolaze turisti do ulaska u grad.
Drugi je na suprotnoj strani ulice s kolonadama
i vodi u labirint od kanjoni koji na kraju
ispraznite se u Wadi Araba ispod Mrtvog mora.
Petra također ima mnogo hramova.
Ovdje je ono što se danas zna
kao Hram krilatih lavova,
ili hram Al-Uzza.
Iza mene je ono što se zna kao Qasr al-Bint danas
ili hram boga Dushare.
Ovaj kratki lanac planina ovdje je bio dom boga
i ovdje u samom srcu planina
je hram ovog boga, al-Dushara.
Sada, Ibn Hišam nam prenosi
vrlo zanimljiva priča.
Vrlo je rano u islamskoj povijesti.
Samo nekoliko ljudi ima u to vrijeme prešao na islam.
Jedan od njih bio je poznati čovjek kao al-Tufail bin Amr iz Meke.
Na jednom od svojih putovanja primio je islam.
I kada se jednom vratio kući u Mekku,
njegova žena je također odlučila prihvatiti islam.
Al-Tufail tada kaže svojoj ženi
otići do hrama Dushara
i tamo se očisti.
U svetom području, tamo bio curenje vode
gdje bi se mogla oprati.
Učinila je to i vratila se kući i učili o islamu.
Da li se ova priča dogodila u Mekki,
tisuću kilometara daleko,
gdje nema hrama Dušare?
Ili se to dogodilo ovdje u Petri?
Ako jest, onda je Dusharin hram tamo.
Sišla bi u ovaj hram,
umila se i otišla kući.
Postoji li hram Dushara u Meki u Saudijskoj Arabiji?
Ne, nema hramova,
nema pukotina u stijeni,
nema vodotoka, nema gradskih zidina,
nema trave, nema drveća, ništa.
Sve je ovdje u Petri.
A prvih 100 godina svaka džamija
u cijelom islamskom svijetu ovdje ukazao
u Mesjid al-Haraam, Zabranjeno okupljalište.
Ovdje, u Petri.
Nema drugog grada na svijetu
koja tako savršeno odgovara ovom opisu.
Sada, al-Khattab je toliko maltretirao Zejda
da ga je prisilio na povlačenje u gornji dio Mekke
a on se zaustavio u Planini od Hira okrenuta prema gradu.
Zanimljivo je da imajte na umu da u ovom računu,
Planina Hira se nalazi u gornji dio Mekke.
Ako danas odete u Mekku, pećina Hira
ne gleda prema gradu.
Ali ovdje u Petri, visoka strana grada
nalazi se sjeverno od ulice s kolonadama,
i niski dio grada
nalazi se južno od ulice s kolonadama.
Zapravo, grad je podijeljen na pola
ulicom s kolonadama.
Ako je Petra sveti grad Meka,
zatim pećina u kojoj je Muhammed dobio svoje prvo otkrivenje
tamo treba nalaziti.
Drevni zapisi kažu da je pećina okrenuta prema gradu,
i da je bilo nisko budući da je Muhammed pokušao
popeti se na planinu baciti se.
Ako je to slučaj, ja mislim da znam samo mjesto.
Ali morat ćemo otići onamo.
Ovdje u ovoj pećini, možemo vidjeti gdje
postoji mnogo različitih božjih blokova.
Gore je veliki simbol polumjeseca.
Ovo je samo takva vrsta of cave where young men
otišao bi kontemplirati značenje života.
Opisi i položaj ove pećine
su baš poput drevnih zapisi to opisuju,
malo izvan grada,
ulaz prema gradu,
i dokaz da su ljudi ovdje provodili vrijeme
u vjerskom obožavanju i meditaciji.
Mislim da je ovo jedno od najsvetijih mjesta
za cijeli islam.
I to ovdje, u Petri.
Kur'an naređuje svakom muslimanu
suočiti se sa Zabranjenim Mjesto okupljanja kada se mole.
Sada, Zabranjeno okupljanje Mjesto nije bila zgrada.
Bilo je to puno više od ovoga.
Bilo je to obilježeno veliko područje posebnim kamenjem.
Ovo je kamenje označilo granica oko svetog područja.
U ovom području nije bilo dopušteno ubijanje,
čak ni ptice nisu ubijane.
Sada, kakva bi vam vrsta kamenja trebala
označiti takvo područje?
Kad biste imali samo male okrugle kamenčiće,
izgubili bi se među drugo kamenje pustinje.
Mora da su bili veći kamenovi,
a trebalo je biti nešto posebno o njima,
tako da ste sigurno znali
da je ovo bila granica svetog područja.
Danas u Mekki postoje nema posebnih međaša.
Povjesničari su se dugo pitali
ono što je ovo marker kamenje moglo izgledati,
ali izgleda da imaju izgubljen u godinama
koji su prošli od tada.
Ili možda nikad nisu bili tamo.
Ako je Petra original Sveti grad islama,
zatim, naravno, poseban kamenja ne bi bilo u Meki.
Bili bi u Petri.
Evo priloga o Petri
to je apsolutno fascinantno.
Kad god turisti dođu u ovaj grad,
prolaze pokraj niza četvrtasto rezanog kamenja
poznate kao džinske stijene.
Ovo je fantastično ime njima domaći beduin.
Ono što je zanimljivo je da ih ima više od 20
od ovih velikih četvrtastih kamenova
obilježavanje svih ulaza u grad.
Je li moguće da ove oznake izvan zabranjenog svetišta?
Možda zato i jesu ne nalazi se u Mekki.
Ako je to istina, onda Mesjid al-Haraam,
ili zabranjeno svetište,
bio bi smješten ovdje.
A ako se nalazila ovdje, onda Ka'ba
također bi se nalazio ovdje.
Ali nije, jer muškarac po imenu Ibn Zubejr ga je preselio.
Do sada, u ovom programu,
ispitivali smo smjer molitve
s kojim su se muslimani prvobitno suočili.
Kao što smo vidjeli, sve džamije
izgrađen tijekom prvih sto godina islama
pokazao na Petru.
Korištenjem dviju džamija na citadeli Amman,
Dan Gibson je odredio približne godine
kada se promijenio pravac Kible.
Daje li islamska povijest nemamo nikakve naznake zašto
možda se promijenio smjer molitve?
Ako pogledamo islamski povijest, u ovo točno vrijeme,
dolazimo licem u lice s Drugi islamski građanski rat.
U ovom trenutku povijesti, namjesnik u Svetom gradu
bio je Abdullah Ibn Zubejr.
Bio je posebno nesretan.
U njegovim očima, Sveti grad
bio najvažniji grad islama,
majka svih gradova,
ali su umajadski vladari odabrali Damask
kao novi glavni grad,
i mnogo je ljudi bilo nesretno
s korupcijom i unutarnje borbe u Damasku.
Dakle, 683. godine, oko 64 godine nakon utemeljenja islama,
Ibn Zubejr se izjasnio halifa u Svetom gradu
i to je započelo Drugi islamski građanski rat.
Umajadi su oštro reagirali
i poslao vojsku protiv Svetog grada.
Ibn Zubayr je tada učinio šokantnu stvar.
Uništio je Ka'bu, drevno svetište islama.
Ibn Zubejr je tada srušio svetište Ka'ba
dok ga nije sravnio sa zemljom
i iskopao mu temelj.
Zatim je pored njega stavio Crni kamen
u drvenom stalku, u traci od svile.
Umajadi su se borili protiv Zubejr i njegovi drugovi,
ali nakon 40 dana stigla je vijest
da je vladajući kalif umro u Damasku.
Sada su umajadski generali inzistirali
da bitka nije gotova,
ali da se moraju vratiti u Damask
kako bi se mogao uspostaviti novi halifa.
Članovi kraljevske obitelji Umayyad
došao i u bitku,
a inzistirali su da oni mora vratiti u Damask
na zaštitu cijele vojske,
pa cijela vojska krene.
Problem s kojim se ovdje suočavamo je tajming.
Islamski zapisi su sasvim jasni,
da kada je halifa poginuo njegov 13-godišnji sin
vladao umjesto njega.
Al-Tabari, svezak 20 nam govori konkretno
da mu je sin preživio samo 40 dana nakon što mu je otac umro
prije nego što je i on ubijen.
Tijekom tog vremena, vojske iz Svetog grada
vratio u Damask.
Sada, vojska koja se sporo kreće trebalo bi mnogo dana
prevaliti stazu dugu 1400 kilometara
preko pustinje od Meka u Saudijskoj Arabiji
u Damask u Siriji.
Kad bi se vojska mogla kretati 20 milja dnevno,
ipak bi im trebala 43 dana.
Kad zbrojite vrijeme koje je glasnik uzeo
donijeti poruku, vremena koje je trebalo za vojsku
odlučiti se vratiti i mobilizirati,
i 43-dnevni marš, tamo jednostavno nema dovoljno vremena.
Mekka je predaleko da bi se vjerovalo.
Međutim, ako je Sveti grad bio Petra,
onda bi udaljenosti svi biti drastično smanjeni.
Ovaj problem udaljenosti pogađa islamsku povijest
opet i opet.
Meka u Saudijskoj Arabiji je jednostavno predaleko
odgovarati mnogim pričama u ranoj islamskoj povijesti.
Sada, s ratnim zatišjem,
Ibn Zubayr je imao vremena da ponovo izgradi svoju obranu
i pripremiti se za povratak umajadske vojske.
Sada ti želim nešto pokazati.
Evo nekih svezaka
Al-Tabarijeve povijesti islama.
Al-Tabari je uspio prikupiti ogromna količina materijala
da piše o onome što se dogodilo
tijekom svake godine islamske povijesti.
On posvećuje cijela poglavlja,
ponekad dva poglavlja svake godine.
Ali onda se dogodi nešto čudno.
Bitka za Sveti grad
odvija se nekoliko godina,
ali Godina 70. islamske povijesti
je od velike važnosti.
Sada, primijetite da Al-Tabari troši 15 stranica
opisujući što se događa u godini 69.
I potrošio je 27 stranica na opisivanje
što se događa u godini 71.
Ali gdje je godina 70?
Pogledaj ovo.
Za godinu 70, samo Al Taburi bilježi nekoliko redaka teksta.
Zar više nije našao informacije za ovu godinu?
Ili su kasniji urednici cenzurirali ovu godinu
iz Al-Taburijevog zapisa?
Samo nekoliko redaka, ali ono što bilježi
daje nam nekoliko primamljivih detalja.
Kaže nam da je Mus'aeb Ibn Zubayr,
očigledno Abdullahov brat,
donosi zalihe u Sveti grad.
Jesu li te zalihe bile vojna oprema?
Ne, kaže da je donio mnogo konja i deva.
Vjerujem da je ovo godine da su sljedbenici
od Ibn Zubayra preselio južno od Petre
u pustinje Arabije
pronaći mjesto gdje bi mogli izdržati
protiv umajadskih snaga.
Svi detalji ove godine su uklonjeni
iz Al-Taburijeve povijesti, ali znamo
da su dobili mnogo konja i deva
koji ne bi imao nikakvu drugu svrhu
nego pomaknuti mnoge od ljudi izvan grada.
Ovo zatišje u radu nastavio u sljedećoj godini,
pa je Ibn Zubejr iskoristio prekid
poduzeti vjerski projekt.
Odlučio je obnoviti Ka'bu.
Ali Al-Taburi nam ne govori
gdje je sagrađena nova Ka'ba.
Je li to bilo u Petri?
Ili je bio u novom sefu mjesto u dalekoj Mekki?
Vjerujem da nova Ka'ba izgrađena je u Saudijskoj Arabiji,
i da je Crna Stijena bila preselio tamo na čuvanje
pa čak i ako je Ibn Zubayr izgubio Sveti grad,
još je imao stijenu i novu Ka'bu.
Nakon što je uspostavljen novi halifa,
umajadska vojska se vratila.
Ovaj put je vojska bila veća,
a Umajadi su donijeli velike ratno oružje s njima,
među njima i bacanje kamena stroj koji se zove manjanik.
Rat između Ibn-Zubayra i al-Hajjaja
trajao šest mjeseci i 17 noći
u šupljini Mekke.
Yousaf bin Mjak je rekao, "Vidio sam manjanik
„kojima se bacalo kamenje.
"Nebo je grmjelo i sijevalo,
"i zvuk grmljavine i munje
"uzdigao se iznad onog od kamenja
"tako da je svladao."
Za vrijeme borbi Ibn Zubejr se sklonio
u srušenoj zgradi pored Ka'be.
I time je započela još jedna bitka
koji je dovršio uništenje
područja Ka'be Svetog grada.
Na kraju je Ibn Zubayr izgubio bitku,
ali uzrok su preuzeli oni
u gradu Medini u Saudijskoj Arabiji,
i po gradu Kufi u Iraku.
Vjerujem da za to vrijeme,
islamski svijet je bio bačen u sukob.
Trebaju li se moliti prema Petri?
Ili bi se trebali moliti prema Mekki?
Veliko islamsko carstvo bila podijeljena na dvoje.
Izvorno, Omajadi vlada iz Damaska,
i molili su se prema Petru.
Ali bili su poraženi u borbi
a sada istočni dio carstva
vladali Abasidi, koji je sve konstruirao
njihove džamije okrenute prema Mekki.
Bilo je to točno u to vrijeme
da vidimo promjenu u gradnji džamija.
Prije ove svaka nova džamija izgrađena suočena s Petrom.
Ali sada po prvi put, neke od novih džamija
počeo suočavati s Mekkom u Saudijskoj Arabiji.
Ali problem je i dalje postojao,
sta radite sa starim dzamijama?
Građene su okrenute prema Petri.
U to vrijeme počele su džamije
objesiti znak na zid da naznači
smjer molitve.
Rečeno je za vrijeme vladavine Osmana
da je kalif naredio da se znakovi postavljaju
na zidove džamija u Medini.
To je bilo tako da su hodočasnici mogao lako identificirati
smjer u koji se potreban za upućivanje njihovih molitvi.
Ovo je vrlo zanimljiv razvoj događaja,
jer do ovog vremena,
džamije su građene tako da su vjernici
morao samo da se suoči sa zidom Kible
i okrenuti su prema Svetom gradu.
Zašto biste trebali uvesti znak,
osim ako se smjer molitve nije promijenio?
Otprilike u to vrijeme, oko 89 godina
nakon utemeljenja islama,
odjednom je uvedena niša u strukturu džamije
za označavanje smjera molitve.
Ova niša je dodana starijim zgradama
a također ugrađeni u novije zgrade.
Danas je niša standard u svakoj džamiji,
ali nije bilo izvorno.
Nije bilo niše do promijenio se smjer Kible.
U građanskom ratu Umajadi i dalje molio prema Petru.
Ali pobunjenici u Svetom Grad u Medini i u Kufi
odlučio moliti prema nova Kibla u Saudijskoj Arabiji.
Kada su se vojske u Kufi susrele sa ibn Zubejrom,
Govorio je Bujayr ibn Abdallah al Musli.
„Slava Bogu koji jeste testirao nas je uz smijeh
"i iskušao te tako što si nam oprostio.
“Ibn Zubejre, mi smo ljudi koji se okreću
"istoj Kibli kao i ti."
Kakva čudna fraza.
“Mi smo ljudi koji se okreću istoj Kibli kao i ti."
Muslimanski povjesničari tvrde da to znači
ista Kibla kao i svaki drugi musliman.
Ali sada kada smo otkrili dokaze
promjene Kible upravo u ovom trenutku,
ovaj izraz poprima poseban značaj.
Stanovnici Kufe se pridružuju Ibn Zubejru
u prihvatanju njegove Kible.
Ovo je ključno za razumijevanje
mnogo toga što se događa kasnije.
Iako je Ibn Zubayr na kraju ubijen
i čini se da gubi građanski rat,
grad Kufa igra glavnu ulogu
u razvoju nova dinastija Abasida
a Kufa postaje teološki centar
i mjesto za prepisivanje Kur'ana.
U islamskom svijetu stvari su bile kaos.
Ne samo da su muslimani bili politički podijeljeni,
bili su podijeljeni vjerski.
Pokoravanje Allahovim željama
kako je objavio prorok Muhammed
bio u samom srcu islama.
Trebate li se pokoravati Muhammedu i Kur'anu
a licem prema Zabranjenom Okupljalište u Petri?
Ili biste se trebali moliti prema Svetoj kući
i Black Rock koji je u Saudijskoj Arabiji?
Do sada je to učinio Dan Gibson ucrtao postojeće džamije
iz prvog stoljeća islama,
a svi upućuju na Petru u Jordanu.
Dakle, što je s džamijama drugo stoljeće islama?
Upućuju li svi i na Petru?
Evo gdje stvari početi biti zanimljivo.
Tijekom studija, I otkrio da su džamije
sagrađena u drugom stoljeću islama
pokazuju u različitim smjerovima.
Ovo je ono što ja zovem vrijeme zbunjenosti.
102 godine nakon utemeljenja islama,
džamija Uma bila je izgrađen u južnoj Siriji
u drevnom gradu Bosri.
Kao što vidite, orijentacija džamije
ne pokazuje prema Mekki.
Ali jasno je da nije ukazati na Petru bilo.
Pet godina kasnije, vladajući muslimani izgradili su palaču
u sirijskoj pustinji poznat kao Qasr al-Hayr al-Gharbi.
Ovo je crtež tlocrt palače
a džamija u kutu kompleksa.
Čini se da cijeli kompleks nekamo gleda
između Petre i Meke.
Nekoliko godina kasnije,
Izgrađena je palača Qasr al-Hayr al-Sharqi
stotinjak kilometara sjeverno od Palmire.
Ako ispitamo tlo plan zgrada palače,
primjećujemo da su palača i njena džamija
ne izgledaju usklađeni s ili Meka ili Petra.
Još jednom, pokazuje između.
Je li moguće da se nešto dogodilo
zbog čega graditelji nisu htjeli birati
ili Petra ili Meka,
pa su uperili Kiblu između njih dvojice?
Vidimo sa karte da Kibla ukazuje
točno između dva grada.
Nije mala greška u izračunu
ali namjerno izbjegavanje i Petre i Meke.
Dakle, moramo pronaći odgovor drugdje da objasni tu promjenu.
109 godina nakon utemeljenja islama,
sagrađena je džamija u Banbhoreu u Pakistanu.
Kao i sve ostale džamije tog razdoblja,
imala je samo zid od Kible bez niše.
Ova džamija je, međutim, ukazala prema Mekki u Saudijskoj Arabiji.
Evo, imamo prvu džamiju
koje možemo identificirati kao upućivanje na Mekku.
Možda je bilo i drugih izgrađene koje više ne postoje
ali je ova džamija značajna
jer je to prva sačuvana džamija
da možemo uistinu reći suočeni Meka u Saudijskoj Arabiji.
I ono što je zapanjujuće je da je izgrađena
oko 100 godina poslije smrti Muhammeda.
Ovo je jako kasno za muslimanske povjesničare,
i to će uzrokovati tradicionalna islamska povijest
svakakve nevolje.
Jedan od najvažnijih zgrade u našoj studiji
nalazi se ovdje na citadela Amman, Jordan.
Ova palača Umayyad bila je građena oko 122 godine
nakon utemeljenja islama.
Sada, ako se sjećate,
gledali smo jednog Umajada džamija sagrađena ovdje.
Ova džamija pokazuje izravno prema Petri.
Ali kada su izgradili palaču,
njegov pravac Kible bio je direktno prema Meki,
tako jasno, smjer Qible se promijenio
negdje između izgradnje tih zgrada
i gradnju ove palate.
To će nam pomoći da odredimo kako i kada
promijenio se smjer Kible.
Podsjetimo, bilo je to tijekom izgradnje ove palače
da je naziv Meka prvi pojavljuje se u književnosti bilo gdje.
Sljedeća velika džamija koja je izgrađena
izgrađena je 32 kilometra južno od Ammana, Jordan.
Ovo je bilo poznato kao Mushatta palača i džamija
a sagrađena je 743. godine.
Kao što vidite, bila je vrlo velika
i impresivnu palaču Umayyad sa džamijom koja se nalazi
u južnom dijelu struktura okrenuta prema Petri.
Doista, cijeli kompleks okrenut je prema Petri.
Što ovo čini zanimljivim je da se čini
da je islam sada podijeljen u nekoliko grupa.
Bilo je i tradicionalista koji su gradili svoje džamije,
poput ove, okrenute Petri.
Ali bilo je reformatora čije su džamije okrenute prema Mekki.
A bilo je i drugih koji nisu bili ni u jednoj skupini
a oni su odbili odabrati bilo od te kible.
Tijekom tog vremena, značajna promjena
dogodio u islamskoj povijesti.
Umajadski vladari islama u Damasku
su poraženi od Abasida iz Kufe.
U 754 AD, al-Mansoor, the novi kalif, naručen
izgradnja a potpuno nova istočna prijestolnica,
izabravši Bagdad u Iraku kao svoje mjesto.
Novi grad je izgrađen na spektakularnom dizajnu
Umjesto slučajnosti oblik uobičajen za većinu
Bliskoistočni gradovi, ovaj grad je izgrađen
u velikom krugu.
Dizajneri su izašli na potpuno novo područje
i upotrijebio pepeo za crtanje plana grada
na terenu prije izgradnje.
Grad koji je dovršen 767. godine
bio je dva kilometra u promjeru.
Kao što možete vidjeti na ovom crtežu,
glavna gradska džamija nije imala nišu
ukazujući na smjer molitve.
To je trebalo doći kasnije.
Jedan zid je korišten kao zid Kible,
i taj zid je upućivao direktno na Meku,
kao i sve ostale džamije izgrađene od sada
od strane abasidskih vladara.
Ako je ovo sve istina, zatim prorok Muhammed
i prva četiri ispravno vođene halife u islamu,
i sljedećih umajadskih vladara
koji je vladao islamom iz Damaska,
svi su se molili prema gradu Petri.
Ali kasno u Umayyad vladati, nešto se dogodilo
zbog čega su se graditelji promijenili
pravac svojih džamija.
Neki su pokazivali na Petru, neki na Meku,
a neki su odlučili biti neutralni i pokažite između to dvoje.
To je stvorilo problem za zapadnoj polovici islama.
Ljudi na Zapadu su i dalje bili lojalni
do ranijih Umajada.
Dakle, islamski svijet je sada podijeljen na dva dijela.
Abasidski vladari u Iraku kontrolirali su
istočni dio carstva,
a umajadski vladari kontroliraju Sjeverna Afrika i Španjolska.
Ovo je važno vrijeme u islamskoj povijesti
jer su Umayyadi u Španjolska sada cvjeta u kulturi
i početi graditi lijepe i impresivne građevine.
Građevinci u Španjolskoj imali su problem.
Tradicionalno, Umayyads svi su se molili prema Petru.
Ali kao što ćemo vidjeti, dogodilo se nešto razorno,
rezultirajući budućim džamijama br duže okrenuti u tom smjeru.
Njihovi neprijatelji, Abasidi, sada se mole
prema Meki u Saudijskoj Arabiji,
pa ne žele birati taj smjer molitve.
Dakle, što bi Umayyadi trebali učiniti?
Dok ispitujem džamije izgradili španjolski Umayyadi,
Otkrivam najiznenađujući razvoj događaja.
Ovi graditelji su izabrali ni Petra ni Meka.
Sada, kao što smo vidjeli,
neki od graditelja na Bliskom istoku
odabrali uperiti svoje Kible između dva grada.
Ali graditelji u Sjevernoj Africi i Španjolskoj
odlučio nešto učiniti potpuno drukčije.
Tijekom godina, povjesničari su uvijek bili
zbunjen ovim džamijama.
Čini se da njihove kible pokazuju prema
negdje u Južnoj Africi,
ali sve afričke i španjolske džamije
pokazuju na malo drugačija mjesta.
Sve izgleda vrlo zbunjujuće.
Međutim, kada se ucrta na kartu,
možemo vidjeti da su džamije sjeverne Afrike i Španjolske
svi imaju kible koje su paralelne s pravom
razvučen između Petre i Meke.
Dakle, umjesto da odaberete Petru ili Meku,
odlučili su da svoje Kible učine paralelnim
do crte povučene između dva grada.
Ako još uvijek niste uvjereni,
Želim ti pokazati nešto drugo.
Sjećaš li se kad smo razgovarali
Drugi islamski građanski rat?
Ibn Zubayr zabarikadiran sebe u svetom gradu,
a umajadska sirijska vojska ga je opkolila
i tamo ga držao četiri mjeseca.
Tijekom mjeseca listopada,
Sirijci su donijeli a katapultirati se do gradskih zidina
gdje su bacali kamenje desno u sveta mjesta islama.
Kako je ovo moguće?
Normalno, ljudi žive iza gradskih zidina.
Katapult bi jednostavno razbijati ljudima kuće.
Ali u ovom slučaju, rekao je katapult
pogodio sveta mjesta islama
u samom centru grada.
Kako je ovo moguće?
Pa, ovdje u Petri, postoji jedinstvena značajka.
Petra imala je gradske zidine, u na sjeveru i na jugu,
gradske su zidine prelazile preko doline.
Ali na sjeveru, gradske zidine nisu išle
sve do kanjona,
jer je tu bio vodotok trčeći uz kanjon.
Vjerujem da su Sirijci donijeli svoj katapult
uz suhi tok rijeke, točno do mjesta
gdje bi mogli bacati kamenje samo srce grada,
udaranje u Ka'abu i sveta mjesta islama.
Arheolozi sa Sveučilišta Brown
su kopali ovdje u Petri dugi niz godina.
Njihov je projekt bio iskopati ono što je poznato
kao područje Velikog hrama.
Dok su otkrivali hram, Dan je bio zadivljen
pronaći dokaze koji podupiru njegovu teoriju.
Jedan od zanimljivih značajke ove zgrade
je da su ljudi gradili obrana ovdje od napada.
Vidite, ovdje u ovome vrata, zatvorili su ih
kako bi se mogli braniti.
To se dogodilo nešto kasnije potres 551. godine.
Možemo datirati obranu od ovdje kod crijepa
koji su korišteni u konstrukcija ovih obrana.
Međutim, nema zabilježenih bitaka
u Petri za to vrijeme.
Dakle, znamo da se to dogodilo tijekom godine osnivanja islama.
Ali to nije jedini dokaz koji imamo.
Tijekom iskapanja, arheolozi
otkrio preko 400 katapult kamenja.
Ovo kamenje je zakopano otprilike na pravom mjestu
u točno pravo vrijeme.
Ovo je izuzetno jak pokazatelj
da se ovdje odigrala bitka,
i to prva izvorna Ka'ba
bio blizu ove lokacije.
Dakle, islam je bio podijeljen
između tradicionalista i reformatori.
Tradicionalisti su molili prema Petri u Jordanu,
a reformatori su molili prema Meki u Saudijskoj Arabiji,
a drugi namjerno birajući srednji put.
Kako su ikada išli riješiti ovu dilemu?
Petra, grad plača, doživio kobnu nesreću.
Ogromni potresi potresli su regiju Petre,
uništavajući zgrade, hramove i kuće.
Šteta je bila toliko velika da je grad nikada više nije obnovljen.
Dokazi za to prve Ka'be sada više nema.
Kamenje katapulta uništilo je veći dio toga.
Ibn Zubejr je uništio ostatak.
Godine 713. potres je uništio branu
koji preusmjerava vodu oko Petre,
pa je svake godine poplavna voda odnijela
koji god dokazi ostali.
Dakle, sa sjećanjem Petra koja blijedi iz vida,
kroničari islamske povijesti,
pisanje nekih 150 godina kasnije,
nikad ga ne bi spomenuo imenom.
S vremenom, sjećanja ove dvije lokacije
postalo spojeno u jedno, to Mekke u Saudijskoj Arabiji.
Od sada će sve kible ukazivati ​​ovamo.
Tek su moderni arheološki alati,
satelitske fotografije i Internet je omogućio umrežavanje
povjesničara, akademika i učenjaci diljem svijeta
za početak sastavljanja drugačija slika.
U cilju razumijevanja događaja
koji je utjecao na pisanje islamske povijesti,
moramo prepoznati nekoliko stvari.
Prvo, to je moje uvjerenje nastao je književni vakuum
u ranom islamskom carstvu stvorili revni muslimani
koji je uništavao knjige i rukopise,
izbrisani natpisi,
spaljene knjižnice,
i uništio svu književnost osim Kur'ana,
što je uglavnom bilo bitova i komadiće onoga što su ljudi zapamtili
objava koje je Muhammed dao.
Ovo uništavanje napisanog materijala od strane islamskih snaga
je dobro dokumentiran.
Jedan dokaz je pismo iz 640. godine
od halife do generala Amra,
vođa muslimanske vojske u Egiptu,
koji je pitao halifu što da radi
s tisućama rukopisa koje je pronašao
u skladištima u Aleksandriji.
Kalifov odgovor je zabilježen
i poznat stoljećima.
Što se tiče knjiga ti spomenuti, evo mog odgovora.
Ako je njihov sadržaj u skladu
sa Allahovim dokazima,
možemo i bez njih,
jer u tom slučaju Allahove objave
više nego dovoljno.
Ako pak sadrže materiju
nije u skladu s Allahove objave,
ne može postojati potreba za njihovim očuvanjem.
Zatim nastavite i uništite ih.
Muslimanski pisac, Ibn al-Qifti, govori nam da su knjiž
bili su podijeljeni na javne kupke u Aleksandriji
gdje su služili za napajanje peći
koji je kupke održavao ugodno toplima.
Kažu da je trebalo šest mjeseci da izgori
sav taj masivni materijal.
Eutihije, patrijarh carigradski,
zabilježeno da ih je bilo 4.000 kupatila koja su primala knjige
iz Aleksandrijske knjižnice.
Ovo spaljivanje knjiga, međutim,
nije počelo u Egiptu,
ali četiri godine ranije u Perziji.
Vojska halife Omera sastala se s perzijskim vojskama
u bici na Kadisiji godine 636. nove ere.
Početkom siječnja 637. muslimanska napredna garda
stigao do predgrađa Ktezifona,
i opsjedali su grad dva mjeseca.
Na kraju je grad pao, a muslimani su ga zauzeli.
Tijekom borbi, palače
i knjižnica u Ktesifonu bili namjerno spaljeni.
Na kraju, jedina knjiga koja je uspjela preživjeti
u Arabiji je bio Časni Kur'an.
Kada je riječ o povijesti Kur'ana,
povjesničari su se mučili.
Čini se da veći dio Kur'ana
zadržao se na usmeni način
nego pisani oblik.
Dok su Arapi bili odlični pamtitelji
i imao sposobnost zadržavanja cijeli Kur'an,
zadržavanje materijala u usmenoj predaji
pati od nekoliko poteškoća.
Prvo, točnost sjećanja
pojedinaca uključen mora biti savršen.
U slučaju Kur'ana pojavili su se argumenti
preko raznih stihova, kako ih treba prikazati
a ako bi trebali ili trebali ne biti uključen u cjelinu.
Drugo, problem prenošenje znanja
od učenog do početnika
je često težak korak.
U slučaju Kur'ana, većina muškaraca
koji je zapamtio izreke o Muhamed je također bio ratnik.
Kao što je često slučaj, ratnici ginu u borbi
i njihovo znanje o Kur'an je nestao s njima.
Ovo je dovoljno ilustrirano u bitci kod Yamame
kada je procijenjeno 450 muškaraca
koji su naučili Kur'an napamet ubijeni su.
Hudhaifa bin Al-Yaman je došao kod Osmana
u vrijeme kada su ljudi iz Damaska
a narod Iraka je vodio rat
osvojiti Armeniju i Azerbajdžan.
Hudhaifa se bojao jer narod Damaska ​​i Iraka
imao razlike u učenje Kur'ana.
Pa je rekao Osmanu, "Oh, poglavar vjernika,
"Spasi ovu naciju prije nego se raziđu
"o objavama".
Tako je Osman poslao poruku Hafsi govoreći:
„Pošalji nam svoj rukopis Kur'ana
"kako bismo mogli kompilirati kur'anske materijale
"u savršene kopije i vratiti vam rukopis."
Poslala ga je Hafsa.
Zatim je grupa muškaraca sjela da stvara
novi primjerak Kur'ana.
Osman je rekao trojici Kurejšija,
„U slučaju da se ne slažete, pišite to na kurejšijskom dijalektu,
"jer je Kur'an bio otkriveno na tom jeziku."
Kad je napisano nekoliko primjeraka,
Osman je vratio original rukopis Hafsi.
Osman je zatim poslao svaku muslimansku pokrajinu
jedan primjerak onoga što je napisano,
a on to sve naredi kur'anskog materijala,
napisano u fragmentarnim rukopisima,
ili čak u cijelim primjercima, da svi budu spaljeni.
I tako se spaljivanje nastavilo.
Ovaj put čak i kur'anski materijali su izgorjeli.
Ali to nije zaustavilo svađu oko toga
što treba ili ne treba biti uvršten u Kur'an.
Kada su stigli novi Kur'ani u raznim pokrajinama,
ljudi su se svađali protiv njih.
Sa'id bin Thabit je rekao, „Ajet iz sure Ahzab
"propušteno je kada smo prepisivali Kur'an,
„i ja sam slušao Allahove apostol to recitira.
„Pa smo ga tražili i našli
"sa Husaimom bin Thabitom al-Ansalijem."
Ovih pet ili šest primjeraka bilo je sada
jedini Kur'ani u cijelo muslimansko carstvo.
Osmanova naredba za spaljivanje sav ostali kur'anski materijal
pokušaj svugdje izbrisati sve Kur'ane,
osim nekoliko koji su održani od strane guvernera pokrajina.
Zapravo, svi nemuslimani knjige su uništene
a onda su muslimani uništili
sve svoje knjige i spise
osim pet-šest primjeraka.
Zapamtite, islamsko carstvo u ovom trenutku
pružao od Atlantskog oceana
preko Bliskog istoka,
sve do Afganistana,
i to samo pet-šest primjeraka Kur'ana postojao
u svim tim milijunima kvadratnih kilometara.
To je ono na što mislim kada Govorim o književnom vakuumu.
Mnogo kasnije, kada su Abasidi preuzeli vlast
islamskog carstva,
prepoznali su ovaj književni vakuum
i krenuli su to ispravljati.
Problem je bio u tome što su bili zainteresirani za proizvodnju
abasidska verzija islamske povijesti,
dakle svi proizvedeni materijali pod kontrolom Abasida
odražavao je politički korektnu verziju
abasidske povijesti.
Ove povijesti i
oko prethodnih 250 ili više godina
prikupljeni su, kopirani i distribuirani.
One knjige koje su ranije napisane
bili ili uništeni ili uredili kasniji pisci
koji su mislili da su u njima našli greške.
Pod vladavinom Abasida, masovni vjerski,
znanstveni i akademski poduzeti su projekti.
Abasidski vladari poticali su znanstveni razvoj
koji ne bi samo predstavio prve godine islama
u dobrom svjetlu, ali bi i potvrdio
vlastito pravo da vladaju carstvom.
Tijekom tog vremenskog razdoblja,
nalazimo velike islamske povjesničare
pisanje rasprave o islamskoj povijesti.
Također uređuju ranije račune.
Na primjer, ono što nemamo Ibn Ishakovo
originalna biografija Muhammed, kao Ibn Hasam
a Abasidi su ispravili ono što je on nazvao
teške pogreške u izvornom računu.
Nakon redakcije Ibn Hashama,
ostatak velikih islamskih povjesničara
počeli pisati svoje povijesti,
i predstavljaju nam islamsku povijest
koji je bio skrojen kako bi odgovarao njihovim vjerskim
i politički svjetonazor Abasidi svoga vremena.
Je li moguće da Muslimani su danas žrtve
abasidskog zataškavanja?
Jesu li Abasidi namjerno odvrati muslimane
od molitve prema Zabranjeno okupljalište
u Petri kako Kur'an nalaže,
i natjeraj ih da se mole prema Crnoj Stijeni
sada boravi u Mekki?
Jesu li muslimani još uvijek zaveden abasidskom propagandom?
Vjerujem da je pozornica bila postavljena
kada su se rani muslimanski vođe okupili
razne dijelove Kur'ana.
Problem nije bila zbirka.
Bilo je to uništenje sve što se suprotstavljalo njihovom gledištu.
Ovdje postoji velika podjela
između zapadne misli i muslimanske misli.
U zapadnoj misli, kasniji rukopisi
su manje pouzdani kao što su su kopije kopija.
Moramo se vratiti ranom izvornom materijalu
jer je točnije.
Muslimani pak misle
raniji rukopisi su manje pouzdani,
a kasnije i rukopise zamijeniti ranije rukopise.
Čak iu Kur'anu, kasnijim objavama
zamijeniti ili poništiti ranije objave.
Jednom kada dopustite koncept ukidanja,
otvarate se prema prihvaćanje svih vrsta promjena.
Ako su Abasidi petljali s poviješću,
jesu li išli toliko daleko da petljaju sa tekstom Kur'ana?
Na primjer, kako je ime Meke ući u suru 48?
Ebu Bekr, nasljednik Muhammeda,
napravio prvu kompilaciju kur'anskog materijala.
Osman, koji ga je slijedio njega, koristio tu zbirku
a zatim mu je dodano.
Povjesničari nam to čak govore
nakon što je Osman sakupio svoj Kur'an,
ljudi su zapamtili još više stihova
koje je Muhammed otkrio.
Svaki put kad izađe novi Kur'an,
bio je hvaljen kao najpotpuniji Kur'an.
Prethodni su bili u redu,
ali su noviji bili potpuniji
s više otkrivenja u njima.
Jesu li Abasidi iznijeli još potpuniji Kur'an
koji je sadržavao spomen Meke?
Danas ih imamo mnogo abasidski kufski Kur'ani
u muzejima od Istanbula do.
Ovi Kur'ani koriste kufsko pismo
izumljen u gradu Kufi.
Ali što je s ranijim Kur'anima napisano drugim pismom?
Pretražio sam mnoge rane
Kur'anski pergamenti napisani predkufičkim pismom.
To ne treba čuditi
da ništa od pretkufskog materijala
uključuje stihove o mijenjanje Kible
ili grad Meka.
Povjesničari su me osporili
koju pokušavam prepisati cijele islamske povijesti.
Uvjeravam vas da ne pokušavam to učiniti.
Predlažem samo jednu malu promjenu.
Nekada davno, Sveti grad Islam se nazivao Becca.
Vjerujem da je to ime bilo korišten za grad Petru.
Nakon opetovanih potresa ubio mnogo ljudi,
nakon što je Ibn Zubejr preselio od crnog kamena do Meke,
pisari su morali napraviti samo jednu malu promjenu
na islamsko pisanje.
Na arapskom se Becca piše ovako.
Vrlo je lako promijeniti Ba u Mim.
Pogledaj ponovno.
To je sve što je trebalo.
Praktično se ne može detektirati kasnijim čitateljima.
Jesu li abasidski pisari ispraviti raniju referencu
Becci u Kur'anu, i uspiju u Mekku?
Vjerujem da su svi dokazi
ukazuje na Petru kao bivstvo drevni grad Becca,
mjesto utemeljenja islama.
Sve džamije u prvog stoljeća islama
ukazati na Zabranjeno Okupljalište u Petri,
i sve opise odgovara Petri, a ne Meki.
Muslimani su upućeni u Kur'an
moliti prema Zabranjeno okupljalište.
Kur'an ne kaže ništa o Crnoj stijeni.
Jasno je da iako
Istraživanje Dana Gibsona je ukorijenjen u islamskoj povijesti,
i ima veliku naklonost za arapski svijet,
njegove će teorije biti izazovan za muslimane.
Kao vjere diljem svijeta dolaze pod sve veći nadzor
dokazati istinitost svog porijekla,
sve religije trebaju razmislite o ozbiljnom istraživanju
možda će im biti teško.
Islam treba pitati da li je to moguće
da preko milijardu ljudi
bili su zavedeni abasijskom propagandom
o tome kako i gdje započela je njihova religija.
I ako je istina, što ima li to implikacija
za današnjeg prosječnog muslimana?