Fem gange om dagen, hver dag,
over en milliard muslimer bøjer sig
og recitere en bøn til Allah,
givet dem af Muhammed, deres profet.
Hver dag, fem gange om dagen,
de står over for en Black Rock i den hellige by Mekka,
og underkaste sig på ny til religionen islam.
Hver dag bøjer de sig som en virksomhedsgruppe
hele verden, til udtrykke deres solidaritet
som tilhængere af islam, for hvem Muhammed er deres profet,
Koranen er deres skrift, og Mekka er deres hellige by.
Dog som arkæologiske opdagelser
begynder at pege til en anden historie,
forskere undersøger seriøst og udfordrer faktum
om islams grundlæggelse.
Og hvis de har ret, hvordan vil det påvirke muslimer i dag?
Vi har værktøjer til vores rådighed
som aldrig har været tilgængelige før.
Moderne teknologi er giver os mulighed for at rekonstruere
islams åbningsår og at forstå tingene
som har undret historikere i årevis.
Over hele verden, universiteter, museer og biblioteker
lægger gamle bøger og skrifter på internettet
for lærde at få adgang til.
Nu kan vi tjekke disse gamle manuskripter
med blot et par klik med musen.
I dag både akademikere og amatører
kan kontrollere præcist via satellitplaceringer og detaljer
det ville have tidligere gjort en stor kostbar indsats
og kan dele dem øjeblikkeligt rundt om i verden
via sociale medier og akademiske fora.
Så nu for allerførste gang,
en helt ny æra for forskning
omkring grundlæggelsen af ​​islam
kommer frem i lyset,
og vi kan slå os sammen hvad der egentlig skete
i Arabien for 1500 år siden.
Forfatter og historiker Dan Gibson
har levet det meste af sit livet i Mellemøsten.
Han har i vid udstrækning forsket i folkene
og de gamle steder verden før islam.
Jeg kom først til Arabien i mine tidlige 20'ere,
og jeg har brugt mere end 30 år på at udforske
hvert hjørne af dette en fantastisk del af verden,
samle beviser for en radikal ny teori
som jeg tror vil ændre sig vores forståelse af fortiden.
Års studier har ført til mig til konklusionen
at islam begyndte et andet sted end
hvor den konventionelle historie antager,
og det i tidlige islamiske skrifter,
der er spor og referencer, der afslører
den skjulte sandhed om Mekka-mysteriet.
Tilbage i 2002 havde jeg lejlighed til at besøge
en konference om nabatæisk undersøgelser tilrettelagt her
af Al-Hussein Bin Talal Universitetet.
Under konferencen, Jeg havde lejlighed til at tale
med førende arkæologer fra Saudi-Arabien
og fra Jordan.
Jeg spurgte dem specifikt
om den arkæologiske optegnelse i Mekka.
Selvom jeg ikke ønsker at blive navngivet eller citeret,
det indrømmede de der var ingen arkæologisk optegnelse
i Mekka før 800 e.Kr.
Jeg havde forventet, at de ville forsvare udtalelsen
at Mekka var en mur by med huse og haver
og offentlige bygninger og templer.
De sagde: "Nej, det var der intet lignende der."
Vidste du, at navn Mekka nævnes
kun én gang i hele Koranen?
Muslimske lærde link andre navne med Mekka,
navne som f.eks forbudt samlingssted,
eller det hellige hus, eller Sted for Becca eller grædende.
Alle disse udtryk er universelt forbundet
med Mekka i dag.
Ikke desto mindre Koranen selv fortæller os det ikke
med så mange ord at disse refererer alle til Mekka.
Muslimske lærde ser nej grund til at diskutere dette.
Men i de senere år har nogle historikere har rejst spørgsmål.
Det har de noteret sig Mekka var et goldt sted
og ikke placeret på gammel karavanerute.
Folk har forestillet sig, at campingvognene
bar røgelse, krydderi og andre eksotiske varer,
men ifølge nyere forskning, på Muhammeds tid,
røgelsens tidsalder var nu for længst forbi,
og araberne engagerede sig i en handel med læder og tøj,
næppe genstande, der kunne have opretholdt den store by
det blev beskrevet som alle byers moder
og centrum af handelsruten.
Se på dette kort.
Hvor krydser alle handelsruterne hinanden?
Der er tre steder i det nordlige Arabien
det kunne beskrives som centrum af handelsruten.
Det interessante er det Mekka
var ikke engang et stoppested
fordi det ikke var ens placeret på karavaneruten.
I denne film finder vi ud af det
hvorfor der er en total mangel arkæologi i Mekka
fra profeten Muhammeds tid,
hvorfor beskrivelser af Mekka gør ikke stemmer overens med landskabet,
og hvordan en tidlig islamisk borgerkrig
ændrede sandheden om islam.
Mens muslimer over hele verden tror
at deres hellige stad og deres stiftende ledere
alle boede i Mekka i Saudi-Arabien,
Dan Gibson tror på beviserne
faktisk peger andre steder.
Under mine studier af arabisk historie,
Jeg er stødt på beviser der peger ikke på Mekka
men til det nordlige Arabien som islams grundsted.
Indtil nu har ingen nogensinde spurgt
at Mekka var Islams Hellige By.
Enhver muslim mener, at han skal bede
mod Black Rock i Mekka,
men studieår og utallige ture
til alle dele af den arabiske halvø
har ført mig til en radikal ny forståelse
af islamisk historie.
Jeg tror på, at i forståelsesproces
Islamisk historie, en fundamental fejl er begået.
Det var ikke en bevidst løgn,
det var bare en misforståelse af hvad der skete
i islams grundår.
Så senere korrigerede islamiske forfattere
hvad de troede var en fejl i tidligere historier
da det faktisk var sandheden.
Er det muligt, at over en milliard mennesker
som fulgte religionen af islam misforstå
hvordan og hvor begyndte deres religion?
Og hvis ja, hvilke konsekvenser har dette bevis
for den gennemsnitlige muslim, der ønsker at følge
instruktionerne fra Muhammed, hans profet?
Det bliver vi nødt til undersøge en tid i historien
og en indstilling, som de færreste af os forstår.
I århundreder, historier af den klassiske verden
og mellemøstlige imperier er blevet diskuteret,
men en lille indsats har været givet til Arabiens historie.
Denne uvidenhed er sand, ikke kun fra Vesten,
men også af araberne selv.
Profeten Muhammed blev født i 570 e.Kr.
på et tidspunkt og et sted, som få mennesker i dag
virkelig kender til.
Hans bedstefar og hans far var nabatæiske købmænd
og faktisk Muhammed selv gift med en købmand.
En dag mediterede Muhammed i hulen
og en engel besøgte ham.
Englen lærte ham rosende ord til Allah.
Senere overbeviste hans kone Muhammed
at det virkelig havde været en engel
og han blev faktisk kaldt at være en Guds profet.
I løbet af sin levetid havde han mange besøg
fra den samme engel, og hver gang,
der var en ny åbenbaring.
Disse åbenbaringer fra det hele
af Muhammeds levetid blive samlet
til det, vi i dag kender som Koranen.
Adel i-Shemari studerede islam
på Islamic College i Kuwait.
Gennem årene har han og Dan har dannet et godt venskab
og har ofte fundet sig selv drages ind i dyb diskussion
om troen og dens historie.
Muhammed og hans tilhængere led forfølgelse,
så han og et par af hans tilhængere flygtede til Medina.
Nu konverterede den by faktisk til islam
og Muhammed etablerede en regering der.
Og det kan vi faktisk dato den muslimske kalender
fra denne periode.
Kort efter dette, hans tilhængere
begyndte at angribe campingvogne,
vokser i magt, vokser i antal, indtil til sidst
flere og flere mennesker sluttede sig til dem
hvor de blev en udvidet militær tilstedeværelse,
faktisk truede hele Arabien.
Muhammed gav sin vision om at tage islam
til hele verden.
Han døde dog uventet.
Og på det tidspunkt brød stridigheder ud,
fører til borgerkrige.
Men på trods af disse forskelle og disse opdelinger,
der var den fortsatte drøm om at udvide troen
til hele verden.
Til sidst, store dele af nord Afrika eller i Centralasien
blev under islams kontrol.
Og i dag er islam den næststørste
af verdens religioner.
I dag, over hele Mellemøsten,
når byggefirmaer ønsker at grave efter et fundament,
der burde være nogen tilstede
fra Oldtidsministeriet.
Det er lige meget, om du er i Jerusalem,
Damaskus eller Amman, Jordan,
hvor end du graver, er chancerne,
du vil afsløre en oldtidssted af en slags.
I byen Mekka i Saudi-Arabien,
udviklere graver overalt,
opføre store bygninger, hoteller og højhuse,
men til arkæologernes overraskelse,
der er ingen ruiner af en stor og gammel by ved Mekka.
Byen hvor Muhammed blev født var en storby.
Den havde ingen problemer med opdrage et stort antal mænd
at arbejde karavaner og marchere i sine hære.
Ikke kun havde den en betydelig befolkning,
men det var også en landbrugsby.
Det ville profeten Muhammed gå ud for hans anliggender
og rejse langt væk indtil han nåede Mekkas øer
og sengene i dens dale.
Aisha, Muhammeds kone, nævnte, at en af ​​mændene
længtes efter Mekka.
Skulle jeg bare overnatte
i en dal fyldt med forskellige slags græs.
Da vi kom til Mekka, så vi en by
velsignet med vand og træer,
og glade for det slog vi os ned der.
Al Bukhari taler om en fange
der spiser druer mens han var lænket ind
og han siger: "Det var det ikke frugtens tid i Mekka."
Det er svært at tro, at disse ting
blev skrevet om Mekka.
Området omkring Mekka er alle klipper og ørken.
Mekka er i gennemsnit mindre end 10 centimeter regn om året.
Med sin ekstremt varme temperaturer og golde forhold,
dette er næppe nok til dyrke enhver vegetation overhovedet,
endsige dyrke nok mad til støtte en stor befolkning.
Alligevel er Islams Hellige By beskrevet
som at have marker med træer og græs og jord.
Men der er ikke noget, der kan dyrkes land nær Mekka.
Det stemmer ikke overens med de gamle beskrivelser.
Selv Shaq nævner at befolkningen i Mekka
var tilbageholdende med at skære ned træer i det hellige område.
Tilstedeværelsen af ​​træer og planter i oldtiden
kan nemt testes af tilstedeværelsen af ​​sporer
og pollen i uforstyrret gammel jord.
Til dato er der ingen registrering af træer
nogensinde har eksisteret i det gamle Mekka.
Et andet puslespil er, at byen Mekka
mangler på alle tidlige kort over Arabien.
Man kunne forvente, at en stor handelsby
ville blive nævnt på tidlige kort.
Men ikke én viser Mekka før islams tid.
Gennem årene har jeg samlet kopier
af mange gamle kort over Arabien.
Jeg har flittigt oversat dem.
Men aldrig en eneste gang fandt jeg Mekka nævnt
på et kort før islam.
Vidste du, at navnet Mekka vises ikke
i nogen litteratur før 740 e.Kr.?
Det er 120 år efter grundlæggelsen af ​​islam.
Synes du ikke, det er gådefuldt
det for de første 120 år af islamisk historie,
ingen af ​​de omkringliggende nationer vidste noget
om Mekkas eksistens?
Hvordan kunne en storby,
en by, der kunne rejse tusinder af mænd i dens hær,
en by, der havde landbrug, træer, græs,
frugt og druer, være savnet af andre nationer?
Hvordan kunne en storby med mure, templer,
og offentlige bygninger ikke findes
i andre nationers annaler,
især hvis det var en handelsby
der foretog handel med alle nationerne omkring det?
Og det mest forvirrende af alt er, at når vi går
til den fysiske placering af denne gamle by,
vi finder, at der ikke er nogen tidlig arkæologisk optegnelse.
Det var et ubetydeligt sted,
ikke engang på en handelsrute.
Det har mange historikere i dag komme til konklusionen
at regnskaberne for Islams grundlæggelse er alle myter.
Det er klart, at der er stor uoverensstemmelse
mellem hvad islamiske optegnelser fortæller os
og hvad arkæologerne har fundet.
Så den konklusion de drager er, at de islamiske optegnelser
er bare opdigtede myter.
I mine studieår, Jeg er blevet overbevist
at de tidlige optegnelser ikke er myter,
men at de henviser til et andet sted
der passer til alle disse beskrivelser.
Jeg tror, ​​at Muhammed blev født
og opvokset i en anden sted, og at muslimer
står over for det forkerte retning, når de beder.
Ifølge almindeligt accepteret islamisk historie,
Ka'baen var en major helligdom i byen Mekka
og pilgrimsrejsens fokus i Arabien.
Et godt udgangspunkt kan evt studere pilgrimsfærden
før islams grundlæggelse.
Denne Umra før Muhammed
var på et tidspunkt, hvor fokus punkt for arabisk pilgrimsfærd
var til et sted kendt som Forbudt samlingssted.
Dette sted havde mange hedenske idoler.
For at vi kan forstå
hvad der skete i det præ-islamiske Arabien,
vi skal forstå vigtigheden
af hellige steder i det gamle Arabien.
Fra gammel tid, mellemøstlige religioner
har sidestillet guder med regioner
snarere end at være universel.
Moderne læsere af historie har længe været påvirket
efter græske og romerske begreber af gudernes pantheon
og har ikke indset betydningen
som de gamle arabere anvendte til guder i bestemte regioner.
I oldtidens øjne Arabere, der var guder
der boede i Mesopotamien, guder, der boede i Egypten,
og guder, der boede i Grækenland, og så videre.
Arabiske købmænd, der passerer gennem et område
ville respektere de lokale guder.
De var ikke imod guder forskellige steder.
Hvad de var imod til var repræsentationen
af en gud i menneske- eller dyreskikkelse.
De foretrækker at bruge geometriske former.
For eksempel, her er en gud i form af en blok.
Den der er formet som en trekant.
Hver af disse guder var betragtes som lokale guder,
og skal respekteres hvornår passerer gennem deres territorium.
Et sådant syn på religion fører naturligvis til
at acceptere territorier og lokationer
som værende hellig for bestemte guder.
Således området omkring templet,
såsom en bestemt dal eller fjerntliggende ørkenplacering,
kunne betragtes som hellig.
Det ville have et område hvor folk kunne samles,
selv med deres fjender, og vær sikker,
fordi vold var forbudt i de hellige områder.
Når turister kommer ind i majestætiske skønhed af Wadi Rum
her i det sydlige Jordan,
de bliver så ofte taget op med den udsøgte skønhed
af denne dal på de barske bjerge,
at de savner et tempel dedikeret til gudinden Lat,
eller al-Lat som nogle kalder hende.
Dette nabatæiske tempel havde et helligt område.
Det var placeret foran templet
med bjergmarkering væk fra det hellige område.
Før islam var araberne splittet
i mange grupper.
De tilbad forskellige guder
og kæmpede ofte imellem sig over stammespørgsmål.
Den ene ting, der holdt dem sammen
var pilgrimsrejsen til en fælles gammelt mødested.
Koranen kalder denne Masjid al-Haraam,
eller det forbudte samlingssted.
Masjid betyder samling,
og er oversat til moske i dag.
Før islam var der ingen moskeer,
så moskeen var simpelthen et samlingssted.
Den forbudte samling Stedet var et helligt sted
tilflugt og sikkerhed,
hvor de almindelige aktiviteter ophørte
og vold var forbudt, eller Haraam.
Begrebet Haraam eller forbudt
er meget stærk i islam.
Allah har gjort Mekka til en hellig helligdom
og det var et fristed før,
og bliver det efter.
Ingen har lov til at rive sine buske op,
eller fælde dens træer, eller jage dens vildt.
Så vi har to beskrivelser af originalen
Islams hellige by.
Det var et Haraam sted hvor drab var forbudt,
og det var omdrejningspunktet for pilgrimsrejsen
i mange århundreder før grundlæggelsen af ​​islam.
Se nu her.
Meget af graffitien findes overalt
Negev i det sydlige Jordan
blev skrevet af mennesker på pilgrimsrejse
til den gamle by Petra i det sydlige Jordan.
Tusindvis af mennesker ridsede deres navne
og beskeder på sten da de kom på vej
til Petra på pilgrimsfærd.
Dette skaber et problem for os.
Mekka er ukendt i kort og litteratur
før og under islams fremkomst.
Beskrivelserne som f.eks centrum af handelsruten,
alle byers moder, og omdrejningspunktet
af den gamle pilgrimsfærd, passer ikke.
Hvordan kan vi løse dette?
Svaret på det kommer fra islam selv.
I islam er det universelt forstået
at Qibla er hen imod Mekka i Saudi-Arabien.
Ingen stiller spørgsmålstegn ved retning af Qibla i dag.
Koranen fortæller dog Muslimer de har en Qibla.
Det gør Koranens tekst ikke oplyse byens navn
hvortil der oprindelig blev bedt.
Den nævner kun Masjid al-Haraam,
eller det forbudte samlingssted.
Muslimer tror, ​​de oprindeligt bad mod Jerusalem.
Ifølge islamiske kilder, i 624 e.Kr.
Muhammed ændrede Qibla til Mekka.
Muhammed afslørede dette i Sura 2 i Koranen.
Derfor har vi udpeget Qibla til dig.
Faktisk var det en betydningsfuld forandring,
undtagen til dem, der ledes af Allah.
Allah ville aldrig lave din tro uden effekt.
Nu skal vi henvende dig til en Qibla, der vil glæde dig.
Drej derefter dit ansigt i retningen
af Mashjad Al Haraam;
hvor end du er, så vend din vender i den retning.
Som historiker af den arabiske halvø,
Jeg har altid været interesseret med at finde stedet
af den originale Qibla.
Hvilken retning bad Muhammed mod
før Qibla blev ændret?
Var det Jerusalem, som nogle hævder?
Var det Syrien, som nogle hævder?
Eller var det en anden retning?
Hvis vi skulle lave denne undersøgelse for 100 år siden,
det ville kræve en utrolig mængden af ​​arbejde og forskning.
Vi skulle rejse verden søger gamle steder
at finde de tidligste moskeer i islam.
Nu, om et par øjeblikke, kan vi gøre det
hvad der plejede at tage et helt liv.
Google Earth lader os se ned på steder fra rummet.
Og hjemmesider som ARCHNET kan kombinere forskningen
af hundredvis af studerende og professorer.
Vi kan undersøge strukturer baseret på forskellige kriterier.
Vi vælger islamiske bygninger,
arrangere dem efter dato ind en kronologisk liste,
Bestem derefter, hvornår de blev bygget,
tjek deres Qibla-retning ved at bruge Google Earth,
og sammensæt dette for at bestemme hvornår
Qibla-retningen ændrede sig mod Mekka.
Dette vil give os solide data at arbejde med.
Nu skal du bestemme Qibla-retningen
er ikke en eksakt videnskab.
Nogle af de tidlige moskeer kan lide denne
er ikke ligefrem firkantede.
Så forskere skal finde Qibla-væggen
og rager 90 grader ud fra den væg.
Fordi tidlige bygninger ikke var firkantede,
vi kan ikke bruge siden vægge eller bagvæggene.
Dette er mihrab af en gammel moske.
De tidlige arabere satte Qibla retning ved hjælp af stjernerne
og de var meget nøjagtige.
Den bedste måde at bestemme Qibla-retningen
er at besøge moskeen og bruge en faktisk nøjagtig GPS-enhed.
Ikke alle moskeer kan bruges til denne undersøgelse.
Mange af dem var fuldstændig rekonstrueret over tid,
så meget, at det ikke længere er muligt
at bestemme deres original Qibla retning.
En række moskeer overlever dog.
For eksempel er der en moske, der hedder
moskeen for de to Qiblas i Medina.
Islamisk historie fortæller os det det var i netop denne moske
at ledsageren leder bønner
blev fortalt om Qibla skifte, så han vendte sig om
og begyndte at bede mod Mekka.
Spørgsmålet er hvor stod han oprindeligt overfor?
Muslimer har et klar svar.
Han bad mod Jerusalem.
Nu i dag moskeen af de to Qiblas står over for Mekka.
Men i 1987, moskeen blev revet helt ned
så den kunne bygges om.
Under byggeprocessen,
det gamle fundament blev afsløret.
Og det opdagede de den havde en Qibla-væg
der virkelig vendte mod nord, generelt mod Jerusalem.
Og så tror muslimerne oprindeligt,
Qibla var mod Jerusalem.
Der er en enkel måde
at dette kan sættes på prøve.
Hvis vi går til det tidligste moskeer, der blev bygget
hvor vi kan identificere deres retning af bøn,
vi kan plotte dem på et kort,
og se om deres linjer konvergerer.
Vi finder en af ​​tre ting.
De peger alle i hver sin retning.
De peger alle på Jerusalem,
eller de peger alle på et andet sted.
Efter moskeen i To Qiblas i Saudi-Arabien,
der er yderligere 11 tidlige overlevende moskeer
at vi kan forske.
Disse er placeret i Kina, Egypten,
det sydlige Jordan, Libanon,
det centrale Jordan, Yemen,
Israel, Irak,
Jerusalem,
Vestbredden og til sidst Libanon.
Så hvis vi går i rækkefølgen at de blev bygget,
den anden overlevende moske blev bygget i Guangzhou, Kina.
Guangzhou er det moderne navn for det kendte
som byen Canton.
Da Marco Polo nåede denne by i 1300 e.Kr.
han opdagede over 100.000 arabere
og persiske købmænd, der bor der.
Ser du, det har araberne været handle med kineserne
i hundreder og hundreder af år.
Det hele er veldokumenteret.
Og så Abu Waqqas, en onkel til Muhammed,
rejste til Kina på en handelsmission.
Og ifølge kinesiske manuskripter,
han byggede en moské til arabere i kantonen i 627 e.Kr.
eller seks år efter islams grundlæggelse.
Jeg undersøgte personligt denne moske
og brugte GPS-enheden til at bestemme
moskeens Qibla-retning.
Det, jeg fandt, var overraskende.
Denne moske vender ikke mod Mekka.
Det vender 12 grader nord for Mekka,
hvilket betyder, at det ikke gør det møde Jerusalem heller.
Dens Qibla passerer syd for Jerusalem.
Den næste moské blev bygget i 641 e.Kr.
omkring 20 år efter islams grundlæggelse,
i byen Fustat, lige uden for Kairo.
Denne moske blev genopbygget og forstørret flere gange
så i dag originalen fundament er ikke længere tydeligt.
Dog en beskrivelse af originalen
grundplan for moskeen overlever,
og de islamiske optegnelser fortæller os
at den første Qibla pegede mod øst,
og senere måtte være rettet mod syd,
mod Mekka.
Den næste overlevende islamiske bygning
er Umayyad-paladset bygget her ved Humayma
i det sydlige Jordan.
Omkring 700 e.Kr. eller omkring 80 år
efter islams grundlæggelse,
familien Abbas byggede en stor herregård her.
Dette hus havde ikke noget særligt moskéområde.
De troende ville snarere stille op her
i gården for at bede.
Dette hus har en Qibla retning,
men det er ikke mod Jerusalem.
Året efter blev der bygget en ny moské
i Baalbek i Libanon.
Bemærk, at det er Qibla peger ikke på Mekka.
Et år senere byggede umayyaderne en stor
og en imponerende moské her citadellet i Amman, Jordan.
Denne moske peger mod syd.
Mekka er derovre.
Et par år efter dette,
i 705 e.Kr., eller 84 år efter islams grundlæggelse,
Muslimer konstruerede Sana'as store moské
i hovedstaden i Yemen.
Mens denne moske peger ind Mekkas generelle retning,
det peger faktisk på vest for Jerusalem.
Året efter, i 706 e.Kr.
de umayyadiske muslimske herskere bygget Khirbat al-Minya,
et stort paladskompleks i Israel ved Galilæas kyster.
Dette paladskompleks havde en specifikt rum brugt som moske.
Ifølge indskrifterne sat ind i en gateway,
det blev bygget i 87 år efter islams grundlæggelse
af den muslimske hersker al-Walid.
Denne bygning og dens moske ikke se Jerusalem i øjnene.
Samme år byggede muslimerne også
Wasid-moskeen i Irak.
Oprindeligt arkæologer hævder, at denne moske
pegede på Jerusalem.
Imidlertid har yderligere forskning vist
at denne moske peger syd for Jerusalem.
Den næste moske er Al-Aqsa-moskeen
i selve Jerusalem.
Denne moske er ikke tempelkuppelen
men snarere den gamle moské syd for kuplen.
Denne moske er allerede i Jerusalem,
men den har også en Qibla,
og det peger ikke mod Mekka.
Den næste moské kommer vi blev bygget i 724 e.Kr.
103 år efter islams grundlæggelse.
Dette er Khirbat al Mafjar-moskeen
nær Jeriko i Jordandalen.
Dette palads blev bygget nær slutningen
af Umayyad-dynastiet.
Ved at se på plantegningen,
vi kan se, at paladset og dets moske
vendt mod syd, snarere end mod Mekka.
Samme år en moské blev bygget ved Anjar,
omkring 58 kilometer fra Beirut.
Det blev bygget i nærheden af slutningen af ​​Umayyad-perioden
og ikke mere end 30 år senere faldt det i ruiner
og blev til sidst forladt.
Da det aldrig blev genopbygget,
vi kan nemt bestemme Qibla-retningen
som ikke peger mod Mekka eller Jerusalem.
Lad os nu sige det hele sammen på ét kort.
Resultatet er fantastisk.
I løbet af de første 100 år af islam,
100% af alle de overlevende moskeer, vi har placeret indtil videre
står over for et sted i det sydlige Jordan i stedet for Mekka.
Fra nord, syd, øst og vest,
moskeer vender alle mod ét sted.
Dette er ikke en lille fejl
ved at bestemme Qibla-retningen.
De alle specifikt pege på kun ét sted.
Direkte under dette punkt er den antikke by Petra.
Det er en by kendt for os i dag.
Det er et populært turiststed.
Turister kommer fra hele verden
at undre sig over de store templer
og monumenterne i denne by.
Kan det være, at Petra er det alle byers moder
beskrevet i Koranen?
Det var fokus for gammel arabisk pilgrimsrejse.
Så kunne Petro også være den Muhammeds fødested,
og islams grundlæggerby?
Enhver god muslim fortæller mig
som muslimer plejede bede mod Jerusalem.
De ved det fordi Bukhari fortæller dem dette.
Og jeg er enig, Bukhari siger, at det var Jerusalem.
Men Bukhari skriver nogle 200 år efter Muhammed,
og skriver mere end hundrede år
efter Qibla-ændringen fandt sted.
Så han er ikke øjenvidne.
Han samler bare på hvad folk husker.
Og han konstaterer faktisk flere modstridende ideer
der cirkulerede på det tidspunkt.
Mens nogle mennesker var beder morgenbøn i Quba',
en mand kom til dem og sagde: "En koranorden
"er blevet afsløret Allah som et puslespil i aften,
"at han skulle møde Ka'baen i Mekka,
"så du bør også vende dig dine ansigter mod det."
I det øjeblik, deres Ansigterne var rettet mod Syrien,
og da de hørte dette, vendte de sig om mod Ka'baen ved Mekka.
Jeg tror, ​​at oprindeligt, Muhammed,
mens han boede i Medina, bad nordpå mod Petra
som lå i den romerske provins Syrien.
På det tidspunkt, hvor Bukhari var samler sine historier,
folk havde glemt Petra,
og det huskede alle deres oldeforældre
bad mod Syrien.
Dem, der bringer argumentet om Becca op
rejse et interessant punkt.
Det er jeg enig i i islamisk litteratur, navnet Becca
er synonymt med Islams første hellige by.
Da Muhammed var en ung mand,
folket besluttede at genopbygge Ka'ba.
I murbrokkerne fandt de flere byggeklodser
med inskriptioner skrevet i Syrien,
nabatæernes sprog.
De fandt en jøde, der kunne oversætte det for dem.
Jeg er Allah, Beccas Herre.
Jeg lavede den den dag Jeg skabte himmel og jord
og dannede solen og månen,
og jeg omringede det med syv fromme engle.
Den vil stå mens dens to bjerge står
som en velsignelse for dens mennesker med mælk og vand.
Ordet Becca er et gammelt semitisk ord
hvilket betyder at græde eller klage.
Hvis et sted blev tildelt titlen Becca,
det ville betyde stedet for at græde.
Navnet Becca har aldrig blevet brugt af Jerusalem.
Den dukker kun op én gang Bibelen i Salme 84.
Her bruges det som reference til en grådens dal,
men Koranen taler også af en grådens dal,
hvor Hagar græd over Ismael.
Koranen placerer denne historie i Becca,
som er det tidlige navn for stedet
hvor Ka'baen blev bygget.
Dette sted var bestemt ikke Jerusalem,
som er bygget på toppen af ​​bjerget,
og ikke i en dal.
Jeg tror, ​​at svaret er ret simpelt.
Der var mange store jordskælv i Petra,
som den i 551 e.Kr., kun 19 år
før Muhammed blev født.
Vi får at vide, at under det jordskælv,
meget af Petra blev ødelagt.
Petra kunne have været det kaldet Becca-dalen
fordi der var så mange mennesker dræbt i så mange år
fra alle jordskælv.
Hvis Petra er islams hellige by,
så burde der være bevis for Muhammeds stamme,
Quraysh, omkring Petra.
Hvis Dan Gibson kan finde Muhammeds stamme,
det vil i høj grad støtte hans teori om, at Muhammed
var fra Petra-regionen og ikke fra Mekka.
For længe siden var dette kendt som byen Hawara,
eller Humayma som det er kendt i dag.
Arkæologer har afsløret et bondehus
tilhører den abbasidiske familie
og en moské bygget noget tid senere.
Da muslimerne i Irak besejrede Umayyaderne i Damaskus,
de ønskede et medlem af Muhammeds familie
at støtte og legitimere deres oprør.
Og så kom de her til Humayma, 43 km fra Petra.
Det var her, de fandt Muhammeds familie
og Quraysh-stammen.
De tog ikke til Mekka i Saudi-Arabien eller Medina,
de kom her til Humayma, 27 miles uden for Petra.
Det var her, de fandt Quraysh-stammen
og Muhammeds familie, ikke i Saudi-Arabien.
Indtil videre har vi opdaget
som islams tidlige moskeer alle stod over for
den antikke by Petra.
Men det gør byen Petra passer til de islamiske beskrivelser
af den oprindelige hellige by islam?
Der er en historie fortalt af alle
af Muhammeds tidlige biografer.
Det drejer sig om Abdullah, Muhammeds far.
Han arbejdede i marken en dag
og han kom hjem med snavs på hænderne.
Han gik ind i sin første kone og sagde: "Lig med mig."
Men hun nægtede, fordi han var beskidt.
Så han gik ud, vaskede jorden af,
gik ind i sin næste kone, Aminah.
Hun undfangede og i dette måde, Muhammed blev født.
Hvad er vigtigt for os om denne historie er det
alle de tidlige forfattere brugte det samme ord
for snavset på Abdullahs hænder.
De brugte alle et arabisk ord for jord,
især jorden af ​​en dyrket jord eller mark.
Problemet er, at der ikke er nogen dyrkbar jord nær Mekka.
Men da vi kommer til Petra, opdager vi
at Petra havde vand, marker og træer.
Ifølge arkæologer,
der var private og offentlige haver,
samt rindende vand bragt ind i byen
gennem akvædukter og lerrør.
Arkæologer har beskrevet frugttræer,
vindruer og haver eksisterede i det gamle Petra.
Selv i dag er der dyrkede jordlodder
mellem Petra og Al-Beidha, som er fem kilometer væk.
Ved at analysere gammel jord, forskere har opdaget
for kun 100 år siden, bakkerne omkring Petra
var dækket af træer, inklusive eg,
enebær, pistacie og johannesbrød.
Ikke alene gjorde den hellige Byen har træer og marker,
det var også en befæstet by.
Ibn Ishaq siger: "Og de omringede ham
"ved Mekkas mure."
Nu er det meget forvirrende, fordi Mekka
havde ingen bymure.
Nogle mener måske dette var et hus i Mekka.
Men specifikt Ibn Ishaq siger, Mekkas mure.
Men Mekka var ikke en befæstet by.
Så hvad med Petra?
Petra blev bygget i en dal.
På begge sider af dalen
var store bjerge med klipper.
Disse klipper var så gode som bymure.
Så indbyggerne i Petra byggede mure
fra en bjergklippe til den anden bjergklippe
begge på denne side af dalen
og også på den anden side af dalen.
Så Petra havde bymure.
Et andet særpræg i Petra
er, at den indeholder en meget unik strøm.
Nu har du normalt en dal med bjerge
på den ene side, bjerge på den anden,
og en å løber ned midten af ​​dalen.
Men i dette tilfælde for længe siden,
jordskælv knækkede disse bjerge,
så der er en revne i det bjerg,
der løber vand igennem revne på tværs af dalen,
og ud af revnen i den anden side.
Nabatæerne byggede en søjlegade
fra det ene bjerg til det andet bjerg
og ved siden af ​​var der et regnvandløb.
Lad os gå derned.
Nu i islam er en af ​​de pilgrimmenes pligter
er at gå syv gange mellem to bjerge
kaldet Marwah og Safa.
Det interessante er det fortæller Bukhari os
at Muhammed valgte at gøre dette
løber i regnvandløbet
mellem de to bjerge.
Men der er problemer.
Safa og Marwah er bare små sten.
I dag er de anbragt rigtigt inde i moskébygningen.
Som du kan se på denne helligdom,
der var intet regnvandløb mellem disse to sten.
Men her i Petra, den beskrivelse passer præcist
fra det ene bjerg til det andet.
Der er fire veje ind i Petra-bassinet.
Da Petra ligger i en dal, kunne man komme ind
fra hver ende af dalen.
I løbet af året for konkurrencen i Mekka,
profeten gik ind i Mekka gennem dens øverste del.
Men der er også andre måder at komme ind i Petra på.
De gamle optegnelser fortæller os, at den hellige by
kunne gå ind og ud ved en revne i klipperne.
På arabisk kaldes dette en thaniya.
Al Bukhari nævner dette flere gange.
Allahs apostel plejede at komme ind i Mekka
fra den høje thaniya
og plejede at forlade Mekka fra den lave thaniya.
Profeten fortsatte fremad indtil han nåede thaniya
hvorigennem man ville gå til dem.
Det er folket i Quraysh.
Der er to thaniya-indgange.
En af disse er den berømte siq
at turister passerer igennem for at komme ind i byen.
Den anden er på den anden side af søjlegaden
og fører ind i en labyrint af kløfter, der til sidst
tømmes ud i Wadi Araba under Det Døde Hav.
Petra har også mange templer.
Her er hvad der er kendt i dag
som de bevingede løvers tempel,
eller templet til Al-Uzza.
Bag mig er det kendte som Qasr al-Bint i dag
eller templet til guden Dushara.
Denne korte kæde af bjerge her var gudens hjem
og her i hjertet af bjergene
er templet for denne gud, al-Dushara.
Nu forholder Ibn Hisham sig til os
en meget interessant historie.
Det er meget tidligt i islamisk historie.
Kun få mennesker har konverterede til islam på dette tidspunkt.
En af dem var en kendt mand som al-Tufail bin Amr fra Mekka.
Han accepterede islam på en af ​​sine rejser.
Og da han vendte hjem til Mekka,
hans kone besluttede også at acceptere islam.
Al-Tufail fortæller derefter sin kone
at gå til Dushara-templet
og rense sig selv der.
I det hellige område, der var en rislen vand
hvor hun kunne vaske sig.
Hun gjorde dette og vendte tilbage hjem og lærte om islam.
Foregik denne historie i Mekka,
tusinde kilometer væk,
hvor der ikke er noget tempel til Dushara?
Eller foregik det her i Petra?
Hvis det gjorde det, så er Dusharas tempel der.
Hun ville være kommet ned til dette tempel,
vaskede sig og gik hjem.
Er der et tempel til Dushara i Mekka i Saudi-Arabien?
Nej, der er ingen templer,
ingen revner i klippen,
ingen vandstrøm, ingen bymure,
intet græs, ingen træer, intet.
Det hele er her i Petra.
Og i de første 100 år, hver moské
i hele den islamiske verden pegede hertil
til Masjid al-Haraam, den Forbudt samlingssted.
Her i Petra.
Der er ingen anden by i verden
det passer så perfekt til denne beskrivelse.
Nu havde al-Khattab så chikaneret Zayd
at han tvang ham til at trække sig til den øvre del af Mekka
og han standsede i Bjerget af Hira ud mod byen.
Det er interessant at bemærk, at på denne konto,
Mount Hira ligger i den øvre del af Mekka.
Hvis du tager til Mekka i dag, Hira-hulen
vender ikke mod byen.
Men her i Petra, den høje side af byen
er nord for søjlegaden,
og den lave del af byen
er syd for søjlegaden.
Faktisk blev byen delt i to
ved søjlegaden.
Hvis Petra er Mekkas hellige by,
så hulen hvor Muhammed modtog sin første åbenbaring
skal ligge der.
De gamle optegnelser siger at hulen vendte ud mod byen,
og at det var lavt siden Muhammed prøvede
at bestige bjerget for at kaste sig af.
Hvis det er tilfældet, vil jeg tror jeg kender lige stedet.
Men vi bliver nødt til at gå derover.
Her i denne hule kan vi se hvor
der er mange forskellige gudeblokke.
Deroppe er der et stort halvmånesymbol.
Det her er bare den slags af hule, hvor unge mænd
ville gå til at overveje meningen med livet.
Beskrivelserne og placeringen af ​​denne hule
er ligesom de gamle optegnelser beskriver det,
lige uden for byen,
indgangen mod byen,
og beviser på, at folk tilbragte tid her
i religiøs tilbedelse og meditation.
Jeg tror, ​​at dette er et af de helligste steder
for hele islam.
Og det er her i Petra.
Koranen befaler enhver muslim
at møde det Forbudte Samlingssted, når de beder.
Nu, den forbudte samling Stedet var ikke en bygning.
Det var meget mere end dette.
Det var et stort område markeret ud med specielle sten.
Disse sten markerede grænse omkring det hellige område.
Ingen drab var tilladt i dette område,
selv fugle blev ikke dræbt.
Nu, hvilken slags sten skal du bruge
at markere sådan et område?
Hvis du kun havde små runde sten,
de ville gå tabt blandt andre sten i ørkenen.
Det må have været større sten,
og der burde have været noget særligt ved dem,
så du vidste det med sikkerhed
at dette var grænsen af det hellige område.
I dag i Mekka er der ingen særlige grænsesten.
Historikere har længe undret sig
hvad disse markeringssten kunne have set ud,
men det synes de at have gået tabt i årene
der er gået siden da.
Eller måske var de der aldrig.
Hvis Petra er originalen Islams hellige by,
så selvfølgelig det særlige sten ville ikke være i Mekka.
De ville være i Petra.
Nu er der et indslag om Petra
det er helt fascinerende.
Når turister kommer til denne by,
de går forbi en række firkantede sten
kendt som jinn-klipperne.
Dette er et fantasifuldt navn givet til dem af den lokale beduin.
Det interessante er at der er flere 20
af disse store firkantede sten
markerer alle byens indgange.
Er det muligt, at disse mærker ud af det forbudte fristed?
Måske er det derfor, de er det ikke placeret i Mekka.
Hvis det er sandt, så Masjid al-Haraam,
eller den forbudte helligdom,
ville have ligget her.
Og hvis det var placeret her, så Ka'ba
ville også have ligget her.
Men det er det ikke, fordi en mand ved navn Ibn Zubayr flyttede den.
Indtil videre, i dette program,
vi har undersøgt bønnens retning
som muslimer oprindeligt stod over for.
Som vi har set, alle moskeerne
bygget i løbet af første hundrede år af islam
pegede på Petra.
Ved at bruge de to moskeer på Amman-citadellet,
Dan Gibson har bestemt de omtrentlige år
da Qibla-retningen ændrede sig.
Giver islamisk historie os et fingerpeg om hvorfor
bønnens retning kan have ændret sig?
Hvis vi ser på islamisk historie, på dette nøjagtige tidspunkt,
vi står ansigt til ansigt med den anden islamiske borgerkrig.
På dette tidspunkt i historien, guvernøren i den hellige by
var Abdullah Ibn Zubayr.
Han var særlig ulykkelig.
I hans øjne, den hellige by
var islams vigtigste by,
alle byers moder,
men Umayyadernes herskere valgte Damaskus
som den nye hovedstad,
og mange mennesker var utilfredse
med korruptionen og i kamp i Damaskus.
Så i 683 e.Kr., omkring 64 år efter islams grundlæggelse,
Ibn Zubayr erklærede sig selv kalif i den hellige by
og det startede Anden islamiske borgerkrig.
Umayyaderne reagerede stærkt
og sendte en hær mod den hellige by.
Ibn Zubayr gjorde derefter en chokerende ting.
Han ødelagde Ka'ba'en antikke islams helligdom.
Ibn Zubayr blev derefter revet ned Ka'ba-helligdommen
indtil han havde jævnet det med jorden
og gravede dets fundament frem.
Så placerede han den sorte sten ved siden af ​​den
i et træstativ, i en stribe silke.
Umayyaderne kæmpede imod Zubayr og hans ledsagere,
men efter 40 dage kom der nyheder
at den regerende kalif i Damaskus var død.
Nu insisterede de umayyadiske generaler
at kampen ikke var forbi,
men at de skal vende tilbage til Damaskus
så en ny kalif kunne etableres.
Medlemmerne af den umayyadiske kongefamilie
var også kommet til kampen,
og de insisterede på, at de skal tilbage til Damaskus
på beskyttelse af hele hæren,
så hele hæren marcherer af sted.
Det problem, vi står over for her, er timing.
De islamiske optegnelser er ret klare,
at når kaliffen døde, hans 13-årige søn
regerede i hans sted.
Al-Tabari, bind 20 fortæller os specifikt
at hans søn kun overlevede 40 dage efter hans far døde
før han også blev dræbt.
I løbet af denne tid hære fra den hellige by
vendte tilbage til Damaskus.
Nu en langsomt bevægende hær ville have taget mange dage
at tilbagelægge den 1.400 kilometer lange vandretur
tværs over ørkenen fra Mekka i Saudi-Arabien
til Damaskus i Syrien.
Hvis hæren kunne bevæge sig 20 miles om dagen,
det ville stadig have taget dem 43 dage.
Når du lægger den tid sammen, budbringeren tog
at bringe budskabet, den tid det tog for hæren
at beslutte at vende tilbage og blive mobiliseret,
og den 43-dages march, der er simpelthen ikke tid nok.
Mekka er for langt væk til at være troværdig.
Men hvis den hellige by var Petra,
så ville afstandene alle reduceres drastisk.
Dette problem med afstande plager islamisk historie
igen og igen.
Mekka i Saudi-Arabien er simpelthen for langt væk
passer til mange af historierne i den tidlige islamiske historie.
Nu, med pausen i krigen,
Ibn Zubayr havde tid til at genopbygge sit forsvar
og forberede tilbagevenden af Umayyad-hæren.
Nu vil jeg gerne vise dig noget.
Her er nogle af bindene
af Al-Tabaris historie om islam.
Det lykkedes Al-Tabari at indsamle en enorm mængde materiale
at han skriver om, hvad der skete
i løbet af hvert år af islamisk historie.
Han afsætter hele kapitler,
nogle gange to kapitler til hvert år.
Men så sker der noget mærkeligt.
Kampen om den hellige by
foregår over flere år,
men år 70 af islamisk historie
er af stor betydning.
Bemærk nu, at Al-Tabari bruger 15 sider
beskriver, hvad der sker i år 69.
Og han bruger 27 sider på at beskrive
hvad sker der i år 71.
Men hvor er år 70?
Se det her.
For år 70, kun Al Taburi optager et par linjer tekst.
Fandt han ikke flere oplysninger for i år?
Eller censurerede senere redaktører i år
fra Al-Taburis rekord?
Kun et par linjer, men hvad han optager
giver os et par spændende detaljer.
Det fortæller os, at Mus'aeb Ibn Zubayr,
tilsyneladende en bror til Abdullah,
bringer forsyninger til den hellige by.
Var disse forsyninger militært udstyr?
Nej, der står, han bragte mange heste og kameler.
Jeg tror, ​​at dette er år, at tilhængerne
af Ibn Zubayr flyttede sydpå fra Petra
til Arabiens ørkener
at finde et sted, hvor de kunne holde ud
mod de umayyadiske styrker.
Alle detaljer fra dette år er blevet fjernet
fra Al-Taburis historie, men vi ved det
at de fik mange heste og kameler
som ikke ville have noget andet formål
end at flytte mange af de folk ud af byen.
Denne pause i arbejdet fortsatte ind i det næste år,
så Ibn Zubayr udnyttede pausen
at påtage sig et religiøst projekt.
Han besluttede at genopbygge Ka'ba.
Men Al-Taburi fortæller os det ikke
hvor den nye Ka'ba blev bygget.
Var det i Petra?
Eller var det i en ny pengeskab placering i det fjerne Mekka?
Jeg tror, ​​at den nye Ka'ba blev bygget i Saudi-Arabien,
og at Black Rock var flyttet dertil til opbevaring
så selvom Ibn Zubayr mistede den hellige by,
han havde stadig klippen og en ny Ka'ba.
Efter at en ny kalif blev oprettet,
den umayyadiske hær vendte tilbage.
Denne gang var hæren større,
og umayyaderne bragte store krigsvåben med dem,
blandt dem et stenkast maskine kaldet en manjanik.
Krigen mellem Ibn-Zubayr og al-Hajjaj
fandt sted seks måneder og 17 nætter
i hulen i Mekka.
Yousaf bin Mjak sagde: "Jeg så manjanikken
"hvormed der blev kastet sten.
"Himlen tordnede og lynede,
"og lyden af ​​torden og lyn
"hævede sig over stenenes
"så den mestrede."
Under kampene søgte Ibn Zubayr tilflugt
i en ødelagt bygning ved siden af ​​Ka'ba.
Og dette begyndte endnu en kamp
som fuldendte ødelæggelsen
af Ka'ba-området i Den Hellige By.
Til sidst tabte Ibn Zubayr slaget,
men årsagen blev taget op af dem
i byen Medina i Saudi-Arabien,
og ved byen Kufa i Irak.
Jeg tror, ​​at i denne tid,
den islamiske verden var kastet i strid.
Skulle de bede til Petra?
Eller skal de bede mod Mekka?
Det store islamiske imperium havde delt sig i to.
Oprindeligt umayyaderne styre fra Damaskus,
og de bad til Petra.
Men de blev besejret i kamp
og nu den østlige del af riget
blev styret af abbasiderne, som alle byggede
deres moskeer vender mod Mekka.
Det var i netop denne tid
at vi ser en forandring i moskebyggeri.
Før dette, hver ny moske konstrueret ansigtet Petra.
Men nu for første gang, nogle af de nye moskeer
begyndte at møde Mekka i Saudi-Arabien.
Men problemet eksisterede stadig,
hvad gør du med de gamle moskeer?
De blev bygget ud mod Petra.
Det var i denne tid, at moskeer begyndte
hænge et skilt på væggen for at indikere
bønnens retning.
Det blev sagt under Uthmans regeringstid
som kaliffen beordrede at der bliver sat skilte op
til væggene i moskeerne i Medina.
Dette var så pilgrimmene let kunne identificere
i hvilken retning de nødvendige for at adressere deres bønner.
Det er nu en meget interessant udvikling,
fordi indtil dette tidspunkt,
moskeer blev bygget så de trofaste
skulle kun vende mod Qibla-væggen
og de står over for den hellige by.
Hvorfor skulle du introducere et skilt,
medmindre bønens retning var ændret?
Omkring dette tidspunkt, omkring 89 år
efter islams grundlæggelse,
en niche blev pludselig indført ind i moskestrukturen
for at betegne bønnens retning.
Denne niche blev tilføjet til ældre bygninger
og også indarbejdet i nyere bygninger.
I dag er nichen standard i enhver moské,
men det var det ikke oprindeligt.
Der var ingen niche indtil Qibla-retningen ændrede sig.
I borgerkrigen, umayyaderne bad stadig mod Petra.
Men oprørerne i det hellige By i Medina og i Kufa
valgte at bede mod nye Qibla i Saudi-Arabien.
Da Kufas hære mødte ibn Zubayr,
Bujayr ibn Abdallah al Musli talte.
"Priset være Gud, som har testede os med grin
"og prøvede dig ved at tilgive os.
"Ibn Zubayr, vi er mennesker, der vender sig
"til samme Qibla som dig."
Hvilken mærkelig sætning.
"Vi er de mennesker, der vender sig til samme Qibla som dig."
Muslimske historikere hævder, at dette betyder
den samme Qibla som enhver anden muslim.
Men nu hvor vi har afsløret beviser
af ændringen af ​​Qibla på dette tidspunkt,
denne sætning får særlig betydning.
Befolkningen i Kufa slutter sig til Ibn Zubayr
ved at acceptere hans Qibla.
Dette er nøglen til forståelse
meget af det, der sker senere.
Også selvom Ibn Zubayr til sidst bliver dræbt
og ser ud til at tabe borgerkrigen,
byen Kufa spiller en stor rolle
i udviklingen af det nye abbasidiske dynasti
og Kufa bliver et teologisk centrum
og et sted til at kopiere koraner.
I den islamiske verden var tingene noget rod.
Ikke kun var muslimerne politisk splittet,
de var splittet religiøst.
Adlyde Allahs ønsker
som afsløret af profeten Muhammed
var i hjertet af islam.
Skal du adlyde Muhammed og Koranen
og vende mod det Forbudte Samlingssted i Petra?
Eller skal du bede mod det hellige hus
og Black Rock som er i Saudi Arabien?
Det har Dan Gibson indtil videre indtegnet de eksisterende moskeer
fra islams første århundrede,
og de peger alle på Petra i Jordan.
Så hvad med moskeerne i islams andet århundrede?
Peger de alle også på Petra?
Her er hvor tingene begynder at blive interessant.
Under mit studie har jeg opdagede, at moskeerne
bygget under islams andet århundrede
pege i forskellige retninger.
Det er det, jeg kalder forvirringens tid.
102 år efter islams grundlæggelse,
moskeen i Uma var bygget i det sydlige Syrien
i den antikke by Bosra.
Som du kan se, er moskeens orientering
peger ikke mod Mekka.
Men det gør den klart ikke peg på Petra heller.
Fem år senere blev regerende muslimer byggede et palads
i den syriske ørken kendt som Qasr al-Hayr al-Gharbi.
Dette er en tegning af plantegning af paladset
og moskeen i hjørnet af komplekset.
Hele komplekset ser ud til at stå over et eller andet sted
mellem Petra og Mekka.
Et par år senere,
Qasr al-Hayr al-Sharqi-paladset blev bygget
omkring hundrede kilometer nord for Palmyra.
Hvis vi undersøger jorden plan over paladsbygningerne,
vi bemærker, at paladset og dets moske
synes ikke at tilpasse sig enten Mekka eller Petra.
Endnu en gang peger det imellem.
Er det muligt, at der er sket noget
hvilket gjorde, at bygherrerne ikke ville vælge
enten Petra eller Mekka,
så de pegede Qibla mellem de to?
Vi kan se fra kortet at Qibla peger
præcis mellem de to byer.
Det er ikke en lille fejl i beregningen
men en bevidst undgåelse af både Petra og Mekka.
Så vi må finde et svar andetsteds for at forklare den ændring.
109 år efter islams grundlæggelse,
en moske blev bygget i Banbhore, Pakistan.
Ligesom alle de andre periodens moskeer,
det havde kun en Qibla-væg uden en niche.
Denne moske pegede dog mod Mekka i Saudi-Arabien.
Her har vi den allerførste moske
som vi kan identificere som peger på Mekka.
Der kan have været andre bygget, der ikke længere eksisterer
men denne moske er betydningsfuld
fordi det er den tidligste overlevende moske
som vi virkelig kan sige står over for Mekka i Saudi-Arabien.
Og det, der er forbløffende, er, at det blev bygget
omkring 100 år efter Muhammeds død.
Dette er meget sent for muslimske historikere,
og det kommer til at forårsage traditionel islamisk historie
alle slags problemer.
En af de vigtigste bygninger i vores undersøgelse
findes her på citadel af Amman, Jordan.
Dette Umayyad-palads var bygget omkring 122 år
efter islams grundlæggelse.
Nu, hvis du husker,
vi så på en umayyad moské bygget herovre.
Denne moske peger direkte mod Petra.
Men da de byggede paladset,
dens Qibla-retning var direkte mod Mekka,
så tydeligt ændrede Qibla-retningen sig
engang imellem opførelse af disse bygninger
og opførelsen af ​​dette palads.
Dette vil hjælpe os med at bestemme hvordan og hvornår
Qibla-retningen ændrede sig.
Husk, det var i løbet af opførelsen af ​​dette palads
at navnet Mekka først optræder i litteraturen overalt.
Den næste store moske, der blev bygget
blev bygget 32 ​​kilometer syd for Amman, Jordan.
Dette var kendt som Mushatta-paladset og moskeen
og det blev bygget i 743 e.Kr.
Som du kan se, var det en meget stor
og imponerende Umayyad Palace med moskeen placeret
i den sydlige del af strukturen mod Petra.
Faktisk står hele komplekset over for Petra.
Hvad gør dette interessant er, at det ser ud til
at islam nu er splittet i flere grupper.
Der var traditionalisterne der byggede deres moskeer,
som denne, overfor Petra.
Men der var reformatorer hvis moskeer vender ud mod Mekka.
Og det var der andre, der var ikke i nogen af ​​grupperne
og de nægtede at vælge en af ​​disse Qiblas.
I løbet af denne tid, en væsentlig ændring
fandt sted i islamisk historie.
De umayyadiske herskere af islam i Damaskus
blev besejret af abbasiderne i Kufa.
I 754 e.Kr., al-Mansoor, den ny kalif, bestilt
opførelsen af ​​en splinterny østlig hovedstad,
at vælge Bagdad i Irak som sit sted.
Den nye by blev bygget på et spektakulært design
I stedet for det tilfældige form fælles for de fleste
Mellemøstlige byer, denne by blev bygget
i en stor cirkel.
Designerne tog ud til et helt nyt område
og brugte aske til at tegne byplanen
på jorden inden byggeriet.
Byen, som stod færdig i 767 e.Kr
var to kilometer i diameter.
Som du kan se på denne tegning,
byens hovedmoske havde ingen niche
angiver bønnens retning.
Det skulle komme senere.
Den ene væg blev brugt som en Qibla-væg,
og den mur pegede direkte til Mekka,
som alle de andre moskeer bygget fra nu af
af de abbasidiske herskere.
Hvis dette er alt sandt, så profeten Muhammed
og de fire første ret-guidede kaliffer i islam,
og de følgende umayyadiske herskere
der regerede islam fra Damaskus,
alle bad mod byen Petra.
Men sent i Umayyad regering, skete der noget
det fik bygherrerne til at ændre sig
retningen af ​​deres moskeer.
Nogle pegede på Petra, nogle på Mekka,
og nogle valgte at være neutrale og pege mellem de to.
Dette skabte et problem for den vestlige halvdel af islam.
Folket i Vesten var stadig loyale
til de tidligere umayyader.
Så den islamiske verden er nu delt i to.
De abbasidiske herskere i Irak kontrollerede
den østlige del af imperiet,
og de umayyadiske herskere kontrollerer Nordafrika og Spanien.
Dette er en vigtig tid i islamisk historie
fordi umayyaderne i Spanien blomstrer nu i kultur
og begynde at bygge smukt og imponerende bygninger.
Bygherrerne i Spanien havde et problem.
Traditionelt umayyaderne alle bad mod Petra.
Men som vi skal se, der skete noget ødelæggende,
resulterer i fremtidige moskeer nr længere i den retning.
Deres fjender, abbasiderne, beder nu
mod Mekka i Saudi-Arabien,
så de vil ikke vælge den retning af bøn.
Så hvad skal umayyaderne gøre?
Mens jeg undersøger moskeerne bygget af de spanske umayyader,
Jeg opdager den mest overraskende udvikling.
Disse bygherrer valgte hverken Petra eller Mekka.
Nu, som vi har set,
nogle af bygherrerne i Mellemøsten
valgte at pege deres Qiblas mellem de to byer.
Men bygherrerne i Nordafrika og Spanien
besluttede at gøre noget helt anderledes.
Gennem årene har historikere altid været det
forundret over disse moskeer.
Deres Qiblas synes at pege hen imod
et sted i Sydafrika,
men alle de afrikanske og spanske moskeer
pege på lidt forskellige steder.
Det hele virker meget forvirrende.
Men når det plottes på et kort,
vi kan se, at moskeerne af Nordafrika og Spanien
alle har Qiblas, der er parallelle med en linje
trukket mellem Petra og Mekka.
Så i stedet for at vælge Petra eller Mekka,
de valgte at gøre deres Qiblas parallelle
til en linje trukket mellem de to byer.
Hvis du stadig ikke er overbevist,
Jeg vil gerne vise dig noget andet.
Kan du huske, da vi diskuterede
den anden islamiske borgerkrig?
Ibn Zubayr barrikaderet sig selv i den hellige by,
og den umayyadiske syriske hær omringede ham
og holdt ham der i fire måneder.
I løbet af oktober måned,
syrerne bragte en katapult op til bymuren
hvor de lobbede sten rigtigt ind i islams hellige steder.
Hvordan er det muligt?
Normalt lever mennesker bag bymuren.
En katapult ville simpelthen smadre folks huse.
Men i dette tilfælde sagde det katapulten
ramte islams hellige steder
lige i centrum af byen.
Hvordan er det muligt?
Nå, her i Petra, der er en unik funktion.
Petra havde bymure, i nord og syd,
bymurene krydsede dalen.
Men i nord gik bymurene ikke
hele vejen til canyonen,
fordi der var et vandløb løber langs canyonen.
Jeg tror, ​​syrere bragte deres katapult
op ad det tørre flodløb, lige til stedet
hvor de kunne lobbe sten ind selve hjertet af byen,
rammer Ka'aba og islams hellige steder.
Arkæologer fra Brown University
har gravet her i Petra i mange år.
Deres projekt var at udgrave det kendte
som det store tempelområde.
Da de afslørede tempel, var Dan forbløffet
at finde beviser, der understøttede hans teori.
En af de interessante funktioner i denne bygning
er, at mennesker byggede forsvar her mod angreb.
Se her i denne døråbningen lukkede de den ind
så de kunne forsvare sig.
Dette skete engang efter jordskælvet i 551 e.Kr.
Vi kan datere forsvaret af her ved tagstenene
der blev brugt i konstruktion af disse forsvarsværker.
Der er dog ingen registrerede kampe
i Petra i denne tid.
Så vi ved, at dette skete i løbet af islams grundår.
Men det er ikke det eneste bevis, vi har.
Under udgravningerne har arkæologerne
afdækket over 400 katapultsten.
Disse sten er begravet på det rigtige sted
på det helt rigtige tidspunkt.
Dette er en meget stærk indikation
at slaget fandt sted her,
og at den første originale Ka'ba
var tæt på denne placering.
Så islam var delt
mellem traditionalisterne og reformatorerne.
Traditionalisterne bad mod Petra i Jordan,
og reformatorerne bad mod Mekka i Saudi-Arabien,
og andre bevidst at vælge en mellemvej.
Hvordan gik de nogensinde at løse dette dilemma?
Petra, grædens by, led en fatal ulykke.
Massive jordskælv rystede Petra-regionen,
ødelægge bygninger, templer og huse.
Skaden var så slem, at den byen blev aldrig genopbygget igen.
Beviserne for det først er Ka'ba væk nu.
Katapultstenene ødelagde meget af det.
Ibn Zubayr ødelagde resten.
I 713 ødelagde et jordskælv dæmningen
der leder vandet omkring Petra,
så hvert år skyllede oversvømmelser væk
hvilket bevis der var tilbage.
Altså med hukommelsen af Petra forsvinder af syne,
krønikerne af islamisk historie,
skriver omkring 150 år senere,
ville aldrig nævne det ved navn.
Med tiden, minderne af disse to steder
blev slået sammen til ét, det af Mekka i Saudi-Arabien.
Fra nu af vil alle Qiblas pege hertil.
Det var ikke før moderne arkæologiske værktøjer,
satellitbilleder og Internettet tillod netværket
af historikere, akademikere og lærde over hele verden
at begynde at lægge sammen et andet billede.
For at forstå begivenhederne
der påvirkede skrivning af islamisk historie,
vi skal erkende flere ting.
For det første er det min overbevisning der var et litterært tomrum
i det tidlige islamiske imperium skabt af nidkære muslimer
der ødelagde bøger og manuskripter,
slettede inskriptioner,
brændte biblioteker,
og ødelagde al litteratur undtagen Koranen,
som mest var bits og stykker af, hvad folk huskede
af de åbenbaringer, som Muhammed gav.
Denne ødelæggelse af skrevet materiale fra de islamiske styrker
er veldokumenteret.
Et bevis er et brev fra 640 e.Kr
fra kaliffen til general Amr,
lederen af ​​de muslimske hære i Egypten,
som spurgte kaliffen, hvad han skulle gøre
med de tusindvis af manuskripter, han fandt
i varehuse i Alexandria.
Kaliffens svar er blevet registreret
og kendt i århundreder.
Med hensyn til bøgerne du nævne, her er mit svar.
Hvis deres indhold er i overensstemmelse
med Allahs åbenbaringer,
vi kan undvære dem,
for i så fald Allahs åbenbaringer
mere end tilstrækkeligt.
Hvis de derimod indeholder stof
ikke i overensstemmelse med Allahs åbenbaringer,
der kan ikke være behov for at bevare dem.
Fortsæt derefter og ødelægge dem.
Den muslimske forfatter, Ibn al-Qifti, fortæller os, at bøgerne
blev uddelt til offentlige bade i Alexandria
hvor de blev brugt til at fodre ovnene
som holdt badene behageligt varme.
De siger, at det tog seks måneder at brænde
alt det massive materiale.
Eutychius, patriarken af ​​Konstantinopel,
registreret, at der var 4.000 bade, der modtog bøger
fra biblioteket i Alexandria.
Denne afbrænding af bøger,
startede ikke i Egypten,
men fire år tidligere i Persien.
Kalif Umars hær mødtes med de persiske hære
i slaget ved Qadisiyya i år 636 e.Kr.
I begyndelsen af ​​januar 637, den muslimske fremskudte garde
nåede udkanten af ​​Ctesiphon,
og belejrede byen i to måneder.
Til sidst faldt byen, og muslimerne besatte den.
Under kampene, paladserne
og biblioteket i Ctesiphon blev bevidst brændt.
I sidste ende den eneste bog der formåede at overleve
i Arabien var den herlige Koran.
Når det kommer til Koranens historie,
historikere har kæmpet.
Det lader til, at det meste af Koranen
blev bibeholdt på en mundtlig måde
snarere end skriftlig form.
Mens araberne var gode huskere
og havde evnen til at fastholde hele Koranen,
tilbageholdelse af materialer i en mundtlig tradition
lider af flere vanskeligheder.
For det første nøjagtigheden af ​​minderne
af individerne involveret skal være perfekt.
I tilfældet med Koranen opstod der argumenter
over de forskellige vers, hvordan de skal gengives
og om de skal eller skal ikke indgå i det hele.
For det andet problemet med overførsel af viden
fra den lærde til nybegynderen
er ofte et svært skridt.
I tilfældet med Koranen, de fleste af mændene
som lærte ordsprogene udenad Muhammed var også krigere.
Som det ofte er tilfældet, krigere dør i kamp
og deres viden om Koranen omkom med dem.
Dette er rigeligt illustreret i slaget ved Yamama
når anslået 450 mand
der havde lært Koranen udenad, blev dræbt.
Hudhaifa bin Al-Yaman kom til Uthman
på det tidspunkt, hvor befolkningen i Damaskus
og det irakiske folk førte krig
at erobre Armenien og Aserbajdsjan.
Hudhaifa var bange fordi befolkningen i Damaskus og Irak
havde forskelle i recitation af Koranen.
Så han sagde til Uthman: "Åh, de troendes overhoved,
"red denne nation, før de adskiller sig
"om afsløringerne."
Så Uthman sendte en besked til Hafsa og sagde:
"Send os dit manuskript af Koranen
"så vi kan samle Koranens materialer
"til perfekte kopier og returner manuskriptet til dig."
Hafsa sendte den.
Så satte en gruppe mænd sig ned for at skabe
en ny kopi af Koranen.
Uthman sagde til de tre Quraysh-mænd:
"Hvis du er uenig, så skriv det på dialekten Quraysh,
"for Koranen var åbenbaret på den tunge."
Da der blev skrevet flere eksemplarer,
Uthman returnerede originalen manuskript til Hafsa.
Uthman sendte derefter alle muslimske provinser
en kopi af det der er skrevet,
og han beordrer det hele af koranens materiale,
snarere skrevet i fragmentariske manuskripter,
eller endda i hele eksemplarer, at de alle bliver brændt.
Og sådan fortsatte afbrændingen.
Denne gang endda Koranisk materialer blev brændt.
Men det stoppede ikke skænderiet om
hvad der skal eller ikke skal indgå i Koranen.
Da de nye Koraner ankom i forskellige provinser,
folk argumenterede imod dem.
Sa'id bin Thabit sagde, "Et vers fra Surat Ahzab
"blev savnet, da vi kopierede Koranen,
"og jeg plejede at høre Allahs apostel reciterer det.
"Så vi søgte efter det og fandt det
"med Husaima bin Thabit al-Ansali."
Disse fem eller seks eksemplarer var nu
de eneste koraner i hele det muslimske imperium.
Uthmans ordre om at brænde alt andet koranmateriale
prøv at udslette alle Koraner overalt,
undtagen de få, der blev holdt af provinsguvernørerne.
Faktisk alle ikke-muslimer bøger blev ødelagt
og så ødelagde muslimerne
alle deres egne bøger og skrifter
bortset fra fem eller seks eksemplarer.
Husk det islamiske imperium på dette tidspunkt
strakte sig fra Atlanterhavet
gennem Mellemøsten,
hele vejen til Afghanistan,
og kun fem eller seks eksemplarer af Koranen eksisterede
i alle de millioner af kvadratkilometer.
Det er hvad jeg refererer til hvornår Jeg taler om et litterært vakuum.
Meget senere, da abbasiderne tog kontrol
af det islamiske imperium,
de erkendte dette litterære tomrum
og de satte sig for at rette op på det.
Problemet var, at de var interesseret i at producere
en abbasidisk version af islamisk historie,
så alle de producerede materialer under den abbasidiske kontrol
afspejlede den politisk korrekte version
af den abbasidiske historie.
Disse historier og
omkring de foregående 250 eller flere år
blev indsamlet, kopieret og distribueret.
De bøger, der er skrevet tidligere
enten blev ødelagt eller redigeret af senere forfattere
som troede, de fandt fejl i dem.
Under abbasidernes styre, massive religiøse,
videnskabelige og akademiske projekter blev iværksat.
De abbasidiske herskere opmuntrede videnskabelig udvikling
det ville ikke kun præsentere islams tidlige år
i et godt lys, men ville også bekræfte
deres egen ret til at regere imperiet.
I denne periode,
vi finder de store islamiske historikere
skrive afhandlingen om islamisk historie.
Og de redigerer også de tidligere konti.
For eksempel, hvad vi ikke har Ibn Ishaq's
original biografi af Muhammed, som Ibn Hasam
og abbasiderne rettede, hvad han kaldte
alvorlige fejl i den oprindelige beretning.
Efter redigeringen af ​​Ibn Hasham,
resten af ​​de store islamiske historikere
begyndte at skrive deres historier,
og de præsenterer os for en islamisk historie
der var skræddersyet til at passe til deres religiøse
og politisk verdensbillede deres dages abbasider.
Er det muligt det Muslimer i dag er ofre
af en abbasidisk cover-up?
Gjorde abbasiderne med vilje afvise muslimer
fra at bede mod Forbudt samlingssted
i Petra som Koranen befaler,
og få dem til at bede mod Black Rock
bor du nu i Mekka?
Er der stadig muslimer vildledt af abbasid propaganda?
Jeg tror, ​​scenen var sat
da tidlige muslimske ledere samledes
de forskellige stykker af Koranen.
Problemet var ikke samlingen.
Det var ødelæggelsen af noget, der modsatte deres opfattelse.
Der er et stort skel her
mellem vestlig tankegang og muslimsk tankegang.
I vestlig tankegang de senere manuskripter
er mindre pålidelige som de er kopier af kopier.
Vi skal tilbage til det tidlige kildemateriale
da det er mere præcist.
Muslimer tænker derimod
tidligere manuskripter er mindre pålidelige,
og senere manuskripter erstatte tidligere manuskripter.
Selv i Koranen, senere åbenbaringer
erstatte eller ophæve tidligere afsløringer.
Når du først tillader begrebet ophævelse,
du åbner dig op for acceptere alle former for ændringer.
Hvis abbasiderne pillede med historien,
gik de så langt som at manipulere med Koranens tekst?
For eksempel, hvordan gjorde navn Mekka komme ind i Sura 48?
Abu Bakr, Muhammeds efterfølger,
lavede den første opsamling af koranmateriale.
Uthman, der fulgte efter ham brugte den samling
og derefter tilføjet til det.
Det fortæller historikerne os endda
efter at Uthman havde kompileret sin Koran,
folk huskede endnu flere vers
som Muhammed havde afsløret.
Hver gang en ny Koran udkom,
det blev udråbt som den mest komplette Koran.
De forrige var okay,
men de nyere var mere komplette
med flere åbenbaringer i dem.
Fik abbasiderne frem en endnu mere komplet Koran
der indeholdt omtale af Mekka?
I dag har vi mange af de abbasidiske kufiske Koraner
på museer fra Istanbul til.
Disse Koraner bruger den kufiske skrift
opfundet i byen Kufa.
Men hvad med tidligere Koraner skrevet i andre scripts?
Jeg har søgt igennem mange af de tidlige
Koraniske pergamenter skrevet i pre-Kufic script.
Det burde ikke komme som nogen overraskelse
at intet af præ-Kufic-materialet
omfatter vers om ændringen af ​​Qibla
eller byen Mekka.
Historikere har udfordret mig
som jeg prøver at omskrive hele islamisk historie.
Jeg forsikrer dig, at jeg ikke prøver at gøre dette.
Jeg foreslår kun en lille ændring.
For længe siden, den hellige by Islam blev omtalt som Becca.
Jeg tror, ​​det navn var bruges til byen Petra.
Efter gentagne jordskælv dræbte mange mennesker,
efter at Ibn Zubayr flyttede den sorte sten til Mekka,
skriftlærde behøvede kun at foretage en lille ændring
til islamisk skrift.
På arabisk skrives Becca sådan.
Det er meget nemt at ændre Ba til en Mim.
Se igen.
Det var alt, der skulle til.
Det er stort set uopdagelig til senere læsere.
Gjorde de abbasidiske skriftkloge rette en tidligere henvisning
til Becca i Koranen, og gøre det til Mekka?
Jeg tror, ​​at alle beviserne
peger på Petra som værende den antikke by Becca,
islams grundsted.
Alle moskeerne i islams første århundrede
pege på det forbudte Samlingssted i Petra,
og alle beskrivelserne passer til Petra, ikke Mekka.
Muslimer er instrueret i Koranen
at bede mod Forbudt samlingssted.
Koranen siger intet om Black Rock.
Det er klart, at selvom
Dan Gibsons forskning er forankret i islamisk historie,
og han har en stor hengivenhed for den arabiske verden,
hans teorier vil være udfordrende for muslimer.
Som trosretninger over hele kloden komme under stigende bevågenhed
at bevise rigtigheden af ​​deres oprindelse,
alle religioner har brug for det overveje seriøs forskning
de kan have svært ved.
Islam skal spørge, om det er muligt
at over en milliard mennesker
er blevet vildledt af abbasidernes propaganda
om hvordan og hvor deres religion begyndte.
Og hvis sandt, hvad implikationer har dette
for den gennemsnitlige muslim i dag?