Човек кога тражите у је, без сумње,
један од најважнијих у историји опасни диктатори.
И данас, много година након његове смрти, на глобалном
размере, чак и деца рођена у нови миленијум може рећи
ти да ово није ништа осим Адолфа Хитлера,
лидер немачке понуде за превласт у Другом светском рату.
Уз помоћ ретроспектива, прилично је тешко док ми ово посматрамо
архивирани материјал да схватите како много штете овај човек може да направи,
и питање увек изнова питао и
опет сасвим једноставно, зашто није заустављен?
Да је Адолф Хитлер убијен,
колико невиних живота могао бити спасен?
Али историја је ретко директан и никад једноставан,
и открићете као и ми погледајте пажљивије оне који
покушао да се ослободи света Адолф Хитлер, неки заправо
из редова својих чинови, чему задатак убијања
овај човек је био такав тежак циљ за постизање.
Од самог почетка, јесте важно је ценити да Хитлер
био добро свестан да је а мета за метак убице,
па и од почетка његовог долазак на власт, и то је учинио
заправо глас колико је велики ризик веровао је да се стално суочава.
Једног дана, потпуно безазлен човек ће установити
себе у стану у поткровљу дуж Вилхелмштрасе.
Он ће бити узет за а пензионисани учитељ,
солидан грађанин са роговима наочаре, слабо обријан, брадат.
Он никоме неће дозволити у своју скромну собу.
Овде ће инсталирати а пиштољ, тихо и без
непотребна журба, и са страшно стрпљење на који ће циљати
то у канцеларији Рајха балкон, сат после
сат, дан за даном. И онда ће једног дана пуцати.
Хитлер можда није добио све чињенице у праву, посебно као
био би метак из његовог сопствени пиштољ, а не онај из а
усамљени убица који би завршио његов живот када је извршио самоубиство,
како су његови непријатељи напредовали Берлин у години његове смрти.
Али његова сигурност да ће покушаји бити направљене на његовом животу су заиста биле веома тачне.
Историјске књиге су пуне Хитлерова зверства и храбри
покушаји савезничких снага одлучан да га заустави на путу.
Али иронично, мало њих чак смо свесни да
храбри отпор у Немачка Хитлеровој тиранији.
У клими апсолутног страха, стојећи да се рачуна, изражавајући противљење
за Адолфа Хитлера била опасна посао који је многе коштао живота.
Али као спомен обележја сведоче, немачки отпор
јесу постојали и били одговоран за најпознатије
атентата покушаји на Адолфа Хитлера да
у више наврата скоро успео.
Мала група посвећене слободе борци који су храбрим кораком кренули да
одупрети се Хитлеровом злом режиму и ризиковати све јер је оно у шта су веровали уведено
прва инстанца Хенинга фон Тресцков, који је славно тврдио да је Хитлер
није био само највећи непријатељ Немачка, али највећи светски непријатељ.
Ставови Фон Трескова били су врло јасни
а он је то захтевао не само да треба предузети акцију
да неутралише претња Адолфа Хитлера,
али и доказати човечанству да тамо били Немци који су били насупрот
Хитлеровим злим доктринама као остатак слободоумног света.
рекао је,
Атентат мора бити покушали по сваку цену. Оно што је битно
сада више није практично сврха пуча, већ да докаже
свету и за записи историје да су мушкарци
покрета отпора одважио на одлучујући корак.
Свака особа која се пријавила да помогне побуњеницима знао да ако
били су ухваћени да ће бити жигосане као издајице и погубљене.
Али упркос овом смртоносном опасност, ризик је био
вреди узети јер веровали су да без
интервенција Хитлера хиљадугодишњи сан
Рајх би могао постати застрашујућа могућност.
Очигледно, страствени одговор Хитлерова вештина као говорника је имала на
масе које су се нагурале у стадионе и арене да га чује како говори
није ишло само у његову корист а било их је међу његовима
сопственим људима који су видели опасности да је Хитлерова жудња за моћи представљала.
Гледајући Берлин и Рајхстаг данас, који
био у самом срцу Хитлеровог доласка на власт,
тешко је поверовати да је изузетни догађаји који су се десили
овде још у четрдесетим годинама заправо могло бити могуће.
Али ово је било изузетно период у историји света
и немогуће је размотрити Адолф Хитлер и без чега је
прво га постављајући у контекст доба у коме је живео.
Хитлеров спектакуларан успон на власт у немачкој политици је још више
невероватно када схватите да је заправо био Аустријанац.
Као уметник који се бори у Беч, Хитлер је несрећно пропао
и за време нађена сам живи на улици.
За велики део своје невоље кривио је о политичкој клими у Аустрији
и његова дубоко усађена мржња према Јевреји су се такође развили у то време,
где је често био у друштву других истомишљеника антисемита.
Разочаран Аустријом, Хитлер се веома дивио Немачкој
а када је дошао у а мале баштине тамо се преселио
а када је избио Први светски рат пријавио се за дозволу да се бори за своје усвојене
завичаја и развио жестоку и крајње опасан патриотизам за Немачку.
Хитлер се борио у рововима Првог светског рата и чак је био привремено
ослепео после гасног напада убрзо пре примирја године.
Међутим, када су стигле вести које је немачка влада имала
предао, Хитлер и његови истомишљеници сународници
веровали да имају убоден ножем у леђа
од социјалиста, Јевреја и демократски политичари.
Ствари су се погоршале, у Хитлеровом мишљење, када је Версајски уговор направио
Немачка прихвата кривицу за рат и плаћа огромне репарације победничким Савезницима.
То је био окидач за револуцију
а по повратку у Немачку Хитлер је ушао у политичку
арена водећи други који су осећали убоден у леђа као и он.
Резултат је био национални Социјалистичка немачка радничка партија,
који са Хитлером на челу ускоро постала позната као Нацистичка партија.
Већ године год нацистичке партије, Хитлер је направио
неуспешан покушај да збаци Немца
владе и дато је казна затвора од пет
године, од којих је само он служио тринаест месеци.
Већ је имао ватрене следбеници, чак и у затвору,
од којих је један био Рудолф Хес,
а Хесу је то било Хитлер је диктирао своју књигу
Меин Кампф, који преводи као Моја борба.
У њему је изложио свој план за немачког мајстора
расе, стварајући нацију где читаве друштвене групе
био би уништен, укључујући Јевреји, хомосексуалци и
комунисти, као и оних етничког порекла.
Ако ово није било довољно опасно, Хитлер је такође изложио своју визију за
враћање земље Немачкој огољено по Версајском уговору
и ширење његовог царства на обезбеди животни простор, или како је он то назвао
Лебенсраум, за праве Аријеве хе захтевао да нова Немачка буде насељена.
Упечатљив договор са многима незадовољни Немци који су се суочили
даље тешкоће након Слом на Волстриту
године Нацистичке партије послао свет у економску
депресија, Хитлеров успон снага је била алармантно брза,
и то право од самог почетак његове кампање тамо
били људи у своме земљу која му се супротставила.
Било је то овде, под сводовима Бранденбуршка капија у центру Берлина,
место где толико историја се одиграла,
да Хитлер и његови одани следбеници су прво прославили
његова политичка превласт у година Нацистичке партије,
са поворком осветљеном бакљама улицама града.
Координирао Јозеф Гебелс, који би постао један од Хитлерових најближих
сарадника и идејног творца иза нацистичке пропагандне машине,
импозантна група се састала у оближњи Тиргартен пре паљења
њихове бакље и полазак у седам поподне уз громогласне ударце бубњева.
Са импресивним војним приказом марширајући кроз град, Хитлер
дао обавештење о својој намери да стави Немачка поново на мапи света,
у потпуном пркосу Версајски уговор.
Али упркос Хитлеровом драматична демонстрација снаге,
нису сви певали фирерове похвале.
Можда је и био нови лидер Немачке,
међутим људи у земљи су имали не стављају га тамо својом вољом.
А кад погледате мало више изблиза како је Хитлер постигао своју позицију
моћи, то је лако ценити зашто су звона за узбуну почела да звоне.
Као што Хитлер није успео преузети Немачку од
сила са државним ударом године раније, године
нацистичке партије, он одлучио да покуша легалније
авеније да добије своје нацисте Партија је гласала за власт.
Али само неколико дана пре избори, шестог марта,
дошло је до огромног пожара који разбио Рајхстаг.
Нацисти су брзо окривили комунисти и скоро стекли већину,
хранећи се помамом антикомуниста хистерија коју је ова епизода изазвала.
Хитлеру је ипак било довољно прогурати Закон о омогућавању и на снази
да Немачка постане једнопартијска држава, уклањајући сву преосталу политичку опозицију.
Многи историчари данас верују да су Хитлер и
Нацисти су заправо били одговоран за пожар Рајхстага,
па тешко да ће то бити изненађење да је било немачких држављана који
доживео ове невероватне догађаје из прве руке који су били истог мишљења,
чак и ако нису били у позицији на овој фази да уради било шта по том питању.
Сада нико не може да спречи Хитлер да ради како је изабрао, он
изгубио мало времена стављајући своје планови за Немачку у акцију.
За главну расу Хитлер сањао да буде створен, он
требало би да запосли зли процес етничког чишћења
да се ослободи Немачке и нације које је намеравао да освоји
свака особа која није одговарала у свој поглед на савршенство,
укључујући оне који су били старији или инвалиди или једноставно нису аријевског порекла.
Његов прогон Јевреја раса је била немилосрдна као он
приступило отклањању чега он је схватио као проблем,
и жалосно за народ који током историје недостајало је
званична држава и већ трпели вековима злодела,
много горе је требало да дође.
Ништа, међутим, није могло су припремили Јевреје или на
остатак света који гледа за оно што је Хитлер спремао,
а како је напредовао у свом кампања за хиљадугодишњи Рајх,
његове злочине против човечности постајао све шокантнији.
Прво, Јевреји су били прогнани, забрањен приступ јавним просторима, ударен
искључен из професионалних регистара а њихова предузећа су уништена.
Како је расла Хитлерова моћ, тако је расла његова ужасна кампања против
не само Јевреји, него сви оне које је сматрао непожељним.
Имао је читаве заједнице протерани из градова или стављени у гета
пре постављања стравичног концентрационих и логора смрти који
резултирало би оним што историја има забележен као Холокауст, један од
најмрачније и најтрагичније епизоде у целокупној историји човечанства.
Хитлер је тако потпуно отео власт, било ко од немачког народа који је
шокирани и ужаснути оним што су видели дешавање није могло учинити ништа да га заустави.
Они који су говорили ускоро против Хитлера
открио да је његова лична армије познате као СС били
опасно одан и брзо располагао са сваким ко
приказао било шта осим потпуно обожавање Хитлера.
Са још једним Хитлеровим сународници из његовог пропали
војни удар, Хајнрих Химлер, задужен за СС,
бруталност којом било какви неистомишљеници су разрађени
са се показао застрашујуће ефикасно средство одвраћања.
Али нису то били само цивили који су на овај начин ућуткани.
Немачка војска није била у стању доводе у питање било које наређење које су добили.
Чак иу данима пре Света Тамо је и званично проглашен Други рат
били они који су сигурно сумњали мудрост Хитлерове тактике.
За врло кратко време, међутим, било каква шанса за говорење је било још ограниченије када
Умро је немачки председник Хинденбург другог августа, године његове смрти.
Хитлер је уградио моћи председник са онима он већ
поседовао и приморавао своје официре да му дају заклетву на верност
лично, а не држава, приморавајући свакога ко има замерке да
сплеткајте у тајности, а не решавајте било каквих потешкоћа у преговорима.
Као тридесетих година напредовао, док је Хитлер
био заузет инжењерингом његова аријевска господарска раса,
скренуо је пажњу и на његова опсесија Лебенсраумом,
подстичући његову одлучност да изврши инвазију на суседне земље.
Нацисти су марширали прво у Рајнску област
и поново милитаризовао ово део старог немачког
империја. Затим Аустрија и Чехословачка ускоро нашли под Хитлеровом контролом.
Вермахта који је био комбинована немачка војска, морнарица
и ваздухопловства, нису имали избора већ да изврши Хитлерову наредбу.
Али са тако дугим и угледна историја,
било је оних који није волео Фирерове методе.
Број и више зрели пукови су се још држали
до старијег, витешки начини вођења ратовања,
далеко од било које Хитлерове идеологије.
Било је сјајно полемике око пута у
на које је Хитлер вршио инвазију мирне земље,
и то је многе узнемирило од старијих официра војске.
Вермахт, међутим, није имао друга опција осим да следи Хитлерова наређења.
Он је био њихов вођа, и сваки изазов сада би се сматрало издајом,
и везани принципима послушности и лојалности,
отпор би имао чекати свој дан.
Али противљење Хитлеровој тактици био далеко од тога да буде распрострањен,
и много војника, морнара и ваздухопловаца били су потпуно убеђени од стране њиховог Фирера
убедљиви аргументи, а било је и више него срећан што се бори и умире за ствар.
Сада изгледа невероватно да такав пре релативно кратког времена, човек као Адолф
Хитлер би могао да се уздигне до такве моћи, не само у Немачкој, али широм Европе.
Сваки пут кад би уграбио више земље за своје царство,
надао се остатак света да не иде даље.
Али када је силом ушао Пољска првог септембра, год
премијер Велике Британије, Невил Чемберлен, дао Хитлера
до једанаест ујутру трећег дана септембра да повуче своје трупе.
Када Хитлер није успео уради то, Британија, брзо
следи Француска, објавио рат Немачкој.
Кад би се Арапи смело смели повући своје трупе из Пољске,
ратно стање
ускоро би се појавио.
Занимљиво је размотрити сугестије да чак и у раним фазама од
рата, Хитлер се суочио са питањима о војну стратегију из сопствених трупа.
И једна теорија у вези његове радње док довршавају
његова окупација Француске у 1940,
је заиста речита.
Хитлерова инвазија на Француску дошао на све стране, са својим
тенкови који пробијају Арденска шума на југу,
док у исто време потпуно окружују
Бритисх Екпедитионари Сила, БЕФ, заједно са
Савезнички војници из Француска и Белгија, које су биле
север, постављање какав год отпор могли.
Хитлер је био на путу за звучна победа као
Савезници су били присиљени да се удруже према плажама Денкерка.
Чинило се да им нема спаса.
Онда нешто наизглед догодило се необјашњиво.
Само неколико миља од Денкерка, Хитлер је зауставио своје трупе
и обезбедили савезници са прозором могућности за
један од најневероватнијих спасилачке мисије свих времена.
Покренута операција Динамо са јужне обале Енглеске,
и свако поморско пловило које би могло бити прикупљен, са поморских бојних бродова
за јахте, трајекте и уживање крстарице, отпловили за Француску, и
за неколико дана које је Хитлер дозволио више од три стотине хиљада
Савезнички војници да побегну, сасвим буквално, испод његовог носа.
Једна од теорија зашто се чудо у Денкерку било је могуће због
већ постоје џепови отпора ничу у оквиру немачке војске.
Дајући наређење да се заустави,
Хитлер је можда имао намеравао да покаже свима
у оквиру Вермахта који био је у потпуној команди,
чак и оштетивши своју кампању да осигура свој положај превласти.
Био он или не популаран никада није био
један од Адолфа Хитлера брине шта је он био
забринут за био ефикасност, и сви
радећи управо онако како он рекао, без питања,
без обзира на цену да себе или било кога другог.
Сада на равнотежи постоје многи други уверљиви разлози
зашто немачки тенкови стао близу Денкерка,
али у смислу објашњавања како почињале су завере да
развија у Хитлеровим сопственим редовима, ово би могао бити ваљан аргумент.
Такође се мора напоменути да убрзо после Денкерка,
Хитлерови критичари јесу изгледа да се враћају у
сенке, као Немачки Фирер је заиста погодио
врхунац његовог територијалног и друштвену моћ.
До немачко-француског примирја потписан је јуна,
Хитлер је био потпуно на власти,
и ова подршка његовог народа и Вермахт је растао из дана у дан.
Хитлер је то показао скоро свима он је био човек који је од Немачке направио велику
власт поново, а за сада у његовом очима навијача, није могао да погреши.
Ако је било неслагања у отаџбини према Хитлеру је углавном било не
запаљивије од проклетог мрмљања. Међутим, упркос Хитлеровом успеху
и његова све већа подршка, било је још увек мале групе војника који нису
веровао у рат и хтео да уради више него само да подигне обрву на Хитлера.
Али они су довољно познавали свог вођу да ценим да је тајминг све,
а стрпљење би морало бити а врлина све док подршка Хитлеру није нестала.
Један завереник је приметио да постоји
нема смисла глумити док људи певају осане.
То може имати смисла само када урлају за Хитлеровим погубљењем.
И као теорија, јесте велика заслуга.
Баш као што су то имали побуњеници надао се, како је рат одмицао,
Хитлер је почео да прави неке озбиљне грешке у процени,
и због тога, подршка за покрет отпора је полако почео да расте.
Прво, ту је била катастрофа то је била битка за Британију,
доносећи са собом огромне губитке за Луфтвафе и штетне
неки од најевангелистичкијих јавна подршка Хитлеру.
Нацисти су гађали Британце поморске и краљевске ваздухопловне снаге,
да би копнена инвазија могла бити покушај, кодног назива Операција Морски лав.
За почетак, Хитлерови планови изгледа да ради савршено,
али када је Хитлер хтео да се освети за британско бомбардовање немачких градова,
потпуно је променио тактику и изгубио сваку шансу да постигне свој циљ.
Септембра КСВ, године бомбардовања, након катастрофалног дневног напада
Лондон, Хитлер је имао да невољно одустане
све акције с поштовањем у операцију Морски лав.
Иако је ово било огромно ударац за Адолфа Хитлера и његове
планове за светску доминацију, то је био подстицај за побуњенике.
Али ово је било само прво од а број спорних питања.
Хитлерови планови за инвазију Русија би ставила многе
Немачки војници у немогућа ситуација,
где би жртве биле разорне
и услови они суочио би се са заиста ужасним.
Операција Барбароса је била а тешка Хитлерова погрешна процена,
као његова опсесивна мржња према Руси су му помутили расуђивање.
И како је кампања кренула од лошег што је још горе, чујне критике су коначно биле
говорили о Хитлеру између обојице војног и цивилног становништва.
Такође, сумње о Хитлер је ескалирао као
зверства која су Нацисти су то чинили
против Јевреја затвореници у концентрацији
логори и руски ратни заробљеници почео да излази на видело.
Многи немачки војници су били мука и гађење због поступака
се спроводи у име своје вољене отаџбине.
Али Хитлер је себе ставио у таквом положају од
власт, није било ништа могли би да ураде у вези тога.
Да ствар буде гора, године генерала
Упутство за особље је било издао да је наведено,
Од овог тренутка злочини против човечанства које су некада биле провинција
Чланови СС и нацистичке партије су сада били наметнута просечном немачком војнику,
а многи су се згрозили од чега наређено им је да учине.
Завереници су чекали године за прави тренутак за ношење
изврши ефикасан атентат заплет, а иронично је то било у
Немачка група армија Центар где највероватније група побуњеника да
успети формиран, под вођством пуковника Хенинга фон Трескова.
Пуковник се храбро борио за Немачку у Првом светском рату,
био поручник са седамнаест година,
и напустио војну академију као најбољи кадет године.
Био је узоран војник и баш такав човека који је Хитлеру требао да служи Рајху,
али је његов осећај за правду био јачи од његове лојалности Фиреру.
Фон Тресков је био шокиран Хитлеровим незаконитим радњама и
агресивност његових кампања пре и током Другог светског рата,
и иако је остао у војсци, по
године године он већ је био сигуран да
убиство Хитлера био једини начин да се спасе
Немачка и она људи од страшне судбине.
Када је то рекао пријатељу,
него ти и ја, твоја жена и моја жена, твоја и моја деца
деца, та жена која прелази преко улица и онај момак тамо шутира лопту.
Он је то уручивао фиреров страх од бити
убијен је сада више него изразита могућност.
Бравели вон Тресцков сет до његовог штаба
као један од основа за покрет отпора,
и именовао један број блиских пријатеља и колега
да опрезно шири вест онога што се планирало.
Полако је број завереника растао
док није било довољно присталица да започне заверу против Хитлера.
Сваки могући метод за убиство Хитлера је истражено,
у распону од правог пуцања
до бомбашког напада пуног обима,
док су изгледи за уништавање његовог авион или тровање нису искључени.
Али сваки напад који су покренули није успео, а служио је само за истицање
колико је било тешко добити довољно близу Хитлера да га убије.
Фон Трескоу је схватио да они потребан присталица који би имао близу
контакт са Хитлером ако атентат покушај је био успешан,
и то је био само почетак,
јер би такође било неопходно имати подршка пуног политичког удара.
Није било добро само убити Хитлера, као још један од Фирерових официра, као нпр
Хајнрих Химлер, командант СС,
једноставно би узео тамо где је Хитлер стао.
За спас Немачке било би потребно да буде договорени мир са савезницима,
дакле потпуна промена снаге било потребно брзо попунити
празнина која је успешна атентат би отишао.
Са руским походом озбиљно оштетивши Хитлерову
популарност, друго главни фактор је дошао у игру
када су Американци придружио се савезницима након
бомбардовање Перл Харбора у децембра исте године.
Подршка завереницима је порасла,
али са сваким покушај атентата који
пропао, сви су постали све забринутији као
знали су да је дуже су трајали, мање
шансе да би имали од тога да икада успе.
вон Тресцков, овиме позорници, био је јако нагнут
ка идеји о атентата на Хитлера током једног од
његове посете Источној Предњи, знајући то на
ове прилике његова мета био би на отвореном.
После рата Хитлер је постао све више и више самотњак,
а јавна виђења била су практично непостојећи.
Фиреров страх од атентата је значио да се где год је могао постављао
иза дебелог зида обезбеђења, па сваки шанса која је пропуштена постајала је све скупља.
Затим, августа исте године, на сцену се појавио нови побуњеник,
који је имао савршене акредитиве да добијете блиски приступ
Хитлеру који је до данас имао био ускраћен завереницима.
Звао се Клаус Шенк фон Штауфенберг,
а био је сјајан млад војник који је такође био уточиште
жеља да се свет ослободи Хитлер откако је сазнао за
зверства нанета на Руски ратни заробљеници и Јевреји и
друге жртве Хитлеровог геноцида у концентрационим логорима.
Фон Штауфенберг је некада имао велики ентузијазам за нацистички режим,
награђен гвожђем Крст прве класе, и
сматрало се да је свестрани модел војника.
На почетку рата, иако се није слагао са
све политике Нацистичке партије, он остао лојалан Хитлеру,
а када је први пут чуо за бунтовне завере у години
рата, био је згрожен на мислио на заверу против Немачке.
Ово се, међутим, све променило,
јер како је Хитлер направио све више критичних грешака од
пресуда и његови злочини против човечности ескалирао, вон
Штауфенберг је изгубио свако поштовање за свог вођу и дошао к
закључак да је Хитлер требало уклонити са власти.
Фон Штауфенберг се додатно уверио након што је у априлу скоро убијен
исте године, док је режирао а тактичко повлачење из Северне Африке.
Напад америчких ловачких бомбардера коштало га је употребе левог ока, његовог
десна рука, два прста на левој, и побиберио леђа и ноге гелерима.
Његови лекари нису очекивали да преживи дан,
али само три месеца касније је отпуштен са
чист рачун о здрављу и нови поглед на живот.
Фон Штауфенберг је био уверен да његов опстанак је био више него срећа.
Веровао је да хоће био поштеђен за божанско
сврха ослобађања свет Адолфа Хитлера.
Са својом новом одлуком, вон Штауфенберг је одмах кренуо на посао,
и чим се сместио у своју нову штабна улога у резервној војсци у Берлину,
почео је да ради на операцији Валкира.
Ово строго поверљиво операција је у ствари била а
легитимни службеник план за хитну мобилизацију,
и чак је био очишћен од самог Адолфа Хитлера.
Првобитни план је предвиђао радње које би дозволити резервној немачкој војсци да се бави
било које могуће унутрашње сметње, од
побуне страних радника на побуну СС-а.
Војне области широм Немачке добио детаље о овом плану,
и у њему је било предвиђено како ће се придружити снаге са касарнама, обука
објекте, а резервисте да обезбеде одређене кључне локације широм земље.
Користећи операцију Валкира, резерва Немачке оружане снаге су могле брзо да се смире
било какве сметње, преузмите контролу и обезбедити да отаџбина остане безбедна.
То је била фон Штауфенбергова одговорност ажурирати планове и задржати
их активни, стављајући га у савршена позиција за припрему за државни удар.
Уз мало подешавања, Операција Валкира би
обезбеди Немачкој са вођство које је било потребно у
догађај Хитлерове смрти, спровођење ратног стања
закон док нова власт структура је постављена.
Сада са фон Штауфенбергом на страни, државни удар који је
завереници су сањали коначно је изгледало као стварност.
Фон Тресков је сада био самоуверен да би власт могла да се приграби, и
имао довољно људи који су чекали када је Хитлер уклоњен.
Наравно, и даље су имали да се прво отарасим Хитлера,
и ово се доказивало све теже.
Док су савезници узвратили повећањем успеха, било је бројних атентата
покушаји на Хитлера између година рат, али чинило се да још ништа није успело.
Овде, уз Унтер ден Линден у Берлину, они чак покушао да искористи прво самоубиство у историји
бомбардера да убије Хитлера, док је био на најкраћа посета берлинској оружарници.
Рудолф Цхристопх вон Герштоф је носио бомбу са а
десетоминутни тајмер сакривен у свом капуту у оружарницу,
а када је Хитлер стигао, бомба је активирана, а Герштоф
дао све од себе да остане унутра непосредна близина Фирера.
Али после само три минута, Хитлер изговорио и оставио по страни
врата, а Герштоф је био остављен да деактивира бомбу пре него што је разнет.
Опет, завереници су били осујећени Хитлеровом непредвидљивошћу
и све веће тешкоће приближавања њему.
Чим је овај план пропао, побуњеници су смислили још једну шему, која
била би бомба завера користећи много краћи фитиљ, али опет су отказали.
фон Штауфенберг стално понудио да игра убицу,
али се и он сматрао важно за имплементацију
Операције Валкира после Хитлерова смрт да ризикује губитак,
а такође и његове телесне повреде тешко да га је учинио очигледним избором.
Али ствари су биле брзе постајући очајни, савезници
добијали су на снази код ан невероватна стопа, а такође и то
причало се да је Нацистичке службе безбедности су биле
приближавајући се дувању планови завере широм отворени.
Међутим, са завршетком рат изгледа близу, Хитлере
постао догматичнији, више немилосрдан, а побуњеници су знали
да ако би могли да окончају његову владавина терора само један дан
раније би радили свету велику услугу.
До јуна исте године, Совјети су очистили
нацисти из Русије и били кренуо ка Немачкој.
Западни савезници искрцао се у Италију и
започињали су ослобођење Европе од
Југ, док је у Запад, слетање на дан Д
дуж плажа од Нормандија је била увелико у току.
Хиљаде савезничких трупа су се прогурале у Француску као део операције Оверлорд.
Више Немаца него икад схватио да је рат изгубљен, и то
раније је било само питање времена савезници су умарширали у Берлин.
Упркос чињеници да је фон Тресков био мање активан због губитка замаха,
фон Штауфенберг је ипак био одлучан да спроведе атентат на Хитлера.
Једина препрека која је увек била упорно иначе педантно планирање
приближавао се довољно Хитлеру да га заправо убије.
Али на двадесетом јуна 1944, вон
Штауфенберг је примио вест да ће дају шансу коју су чекали.
Фон Штауфенберг је требало да бити унапређен у пуковника,
обављајући дужност начелника штаба у команданта Домаће војске.
Ова нова улога није само значила да је био задужен за подизање,
обуку и снабдевање трупе на разним фронтовима,
али је такође значило да је он био обавезан лично извести Адолфа Хитлера,
а фон Штауфенберг је био спреман, вољан и способан, да максимално искористи прилику.
Као што је била фон Штауфенбергова посао да пошаље људе на фронт
да се бори, знао је да Хитлер желео бих да га често виђам,
какве су биле немачке снаге сада снажно ангажован на свим странама.
Са савезницима који се приближавају великом брзином,
распоређивање чега резервне трупе које су Немци имали
на располагању им је био а ствар највеће хитности.
Ово је наравно било сјајно вести за фон Штауфенберга,
ко је знао да је више пута се састајао са
Хитлер, тим више могућности које би имао
да изврши задатак био је оптужен.
Прва прилика указала се на шестог јула, када је фон Штауфенберг
путујући у Берхтесгаден у Немачкој Алпе, где се Хитлер повукао.
Све је фон Штауфенберг узео са њим је била актовка, која
држао неколико личних ствари, папири, промена кошуље,
а на самом дну два експлозивне направе намењене Хитлеру.
Фон Штауфенберг се надао убедити колегу побуњеника да детонира
бомба током презентације нове униформе Хитлеру,
али је његов захтев одбијен,
и како време брзо истиче,
схватио је да ће морати лично преузети одговорност за убиство Хитлера.
Сходно томе, сваки пут фон Штауфенберг је отпутовао у а
састанак са Хитлером, његов са њим је отишла важна актовка,
али је било ризично јер је знао да он могао бити ухваћен сваког тренутка.
Понекад Хитлер не би био тамо,
други пут разне важне чланови кабинета,
који су такође требали бити циљани, нису били присутни,
а у покушају петнаестог јула, након што је бомба постављена,
уклоњено је из собе од стране другог завереника, већина
вероватно зато што Геринг и Химлер није био присутан.
Време је истицало за фон Штауфенберга,
а није могао да приушти још једна пропуштена прилика.
Рат је био близу војног крај, а СС су такође били потпуно свесни
покрета отпора, и притисак је свакодневно био све већи.
Била су три путовања за само недељу дана са бомбом
у актовку, ризикујући изложеност и сигурна смрт,
а фон Штауфенберг је знао да је следећа прилика би могла бити његова последња.
Двадесетог јула хиљаду четрдесет четири, заказан је још један састанак,
а овога пута је фон Штауфенберг утврдио да ће то бити Хитлеров последњи чин.
Локација је требало да буде унутар зидови собе за брифинг унутар
периметар Волфсцханзеа, један од Хитлерове ратне базе у северној Пољској.
Непосредно пре фон Штауфенберга ушао на брифинг
собу, извињавао се да се припреми за састанак.
Са својим ађутантом, Поручник фон Хафтен, он
почео да наоружава бомбу на којој је толико почивало.
Али фон Штауфенберг прекинуо је други
помоћник, који му је то рекао био је потребан на састанку
собу одмах, дакле брзо је поставио уживо
бомбу у својој актовци и остављен да се суочи са својом судбином.
Фон Штауфенберг је тражио да буде сто посто
сигуран да овај пут атентат би успео,
па је тражио да га седе поред Хитлера да би могао да чује Фирера,
окривљујући своје повреде са севера Африка за степен глувоће.
успело је,
и ставио је актовку на под, а затим гурнуо
то мало тако да је било само на око метар од Хитлера.
Са свима присутнима, састанак је коначно почео,
али фон Штауфенберг и даље би требало да дају
налог за операцију Валкира за почетак,
па је његов следећи задатак био да побегне соба за брифинг пре него што је разнета.
Чим се усудио, он оставио да се бави хитним
телефонски позив у Берлин, и на срећу нико није посумњао.
Онда је у подне било земљотресна експлозија.
Како је рекао један очевидац,
у трену је соба са мапама постала а сцена стампеда и разарања.
Није било ничега осим рањених људи који стењу, оштар мирис паљевине
и угљенисаним фрагментима карата и папири који лепршају на ветру.
Фон Штауфенберг је чекао мучна три минута због експлозије,
а када је то коначно дошло, побегао је у Берлин, верујући да је Хитлер мора да је мртав.
Сада све што је мислио преостало му је да постави
Операција Валкира у покрету, и онда би пуч био потпун.
Али требало је бити нема државног удара, нема превременог краја
у рат, а не сахрана за Адолфа Хитлера.
Готово невероватно, атентат је поново пропао,
а Хитлер је још био жив и здрав.
Али како то побуњеници нису знали, Операција Валкира се одвијала по плану.
Било би три поподне. пре радио наређења су послата свима
армијске групе наводећи да је Фирер је жив у савршеном здрављу,
а и порука им је рекла да не спроведе операцију Валкира.
Недуго касније Хитлер је био потпуно се вратио на старо,
а осим привременог изгуби употребу десне руке,
избушене бубне опне и поцепане одећу, био је практично нетакнут.
Чинило би се да Хитлерово веровање да је непобедив било је тачно,
јер не само да је већ имао избегао разне завере за атентате,
сада је такође избегао огроман експлозија бомбе без икакве огреботине.
Међутим, има их далеко више опипљива објашњења његовог опстанка.
Сматра се да после вон Штауфенберг је изашао из собе,
други официр се преселио у актовку поред тешког храстовог стола
подршку, јер је била у његовом начин кад је испружио ноге.
Снажна подршка, заједно са четири инча дебела столна плоча, била је
способни да поднесу огромну количину експлозије и можда спасити било који број живота.
Затим додајте у једначину чињеницу да је просторија у којој је одржан састанак
дозвољено да већи део експлозије разиђу се кроз прозоре и зидове.
Да је експлодирала у подземљу бункер који би садржао
сила бомбе, то би били далеко смртоноснији.
Али на крају, и можда најважније од свега,
фон Штауфенберг је узео само половину бомбу са њим на састанак.
У журби да стигнем на брифинг соба, вон Стауффенберг је заборавио да постави
други пластични експлозив и, још горе ипак, заборавио да га стави у своју актовку.
Шансе су, ако само једна од ових ствари није
догодило, онда план функционисало би савршено.
Али, нажалост, није, и Хитлерова почео је озбиљан лов на побуњенике.
Процењено је да скоро седам хиљада
људи су ухапшени у везу са бомбардовањем,
а многе стотине су биле касније извршен као резултат.
Велики број њих је био окачен клавирском жицом на куке за месо,
и њихове фотографије приказане за сву војску као средство одвраћања,
док су други послани на логоре смрти или једноставно стрељани.
Фон Штауфенберг је био ухваћен дан касније, јула
КСКСИ, пошто је издао друг бунтовник.
Њега су једноставно марширали излази у двориште и
убијен без церемоније стрељачким водом од десет људи.
Пошто је фон Штауфенберг отишао,
последња нада отпора кретање је нажалост стало.
Преврат и акумулација дугогодишњег рада пропао,
а Хитлер је умео да вуче из свог злог рата у априлу КСКСКСВ,
када је извршио самоубиство као Руси су упали у Берлин.
Ово је означило крај рат у Европи, и
Прослављен је Дан ВЕ осмог маја,
али би то био септембар пре Јапанци су се предали у Пацифику,
доносећи ово страшно период светске историје
до краја после седам године огорчених сукоба.
У ретроспективи, иако Операција Валкира није успела,
и многе истините и верне Немци су због тога умрли,
отпор је бар учинио показати остатку света да
било је часних људи да наћи међу најзлијим.
Храбри завереници који саставио отпор може
добро сам то мислио њихови напори су били узалудни,
али су били верни себи, чак и ако их је то коштало крајње цене.
Можда последња реч о предмет треба да иде код фон Трескоу,
човек одговоран за толике покушај атентата на Хитлера,
и без чијег храброст и инспирација многих
Немачке патриоте би никада нису добили глас.
Непосредно пре него што је себи одузео живот, в дан након што је операција Валкира пропала,
вон Тресцков је рекао,
Сада ће сви пасти на њих нас и покријте нас злостављањем,
али сам сада уверен колико икада да смо урадили праву ствар.
За неколико сати
Ја ћу стајати испред Боже и одговор за обоје
моји поступци и ствари које сам занемарио да урадим.
Мислим да могу, са јасним савест, стани уз све што сам урадио
у борби против Хитлера.
И нема бољег епитафа за све заверенике који су ризиковали
све током Другог светског рата у име истине и части.