Напередодні війни, Гітлер звертається до себе такими словами:
вибраній групі офіцерів.
Перша половина мого існування тепер позаду мене.
Багато зроблено.
Є ще багато чого зробити щоб захистити майбутнє Рейху.
Наступні кілька років будуть вирішальними.
До 1942 чи 1943 р.
ми все ще маємо перевагу в озброєнні в концерті західних держав,
але після кожного року буде повертати це дедалі крихкіша перевага.
Якщо так, ми повинні виграти щось,
це треба зробити негайно.
Всемогутній Боже.
Якби він писав у Mein Kampf.
благослови наші руки коли настане час.
Будь справедливим до нас як ти завжди був.
Чи заслуговуємо ми, судіть самі тепер наша свобода.
Боже мій, благослови нашу боротьбу.
23 червня 1940 р.
Адольф Гітлер, завоювавши Францію,
нарешті реалізує мрію всього свого життя.
Рано вранці він відвідує столицю, незайманий і безлюдний,
у супроводі її трьох улюблені інтелектуали.
Архітектор Альберт Шпеєр,
його конкурент Герман Гіслер,
і скульптор Арно Брекер.
Після 10 місяців війни Гітлер є господарем усієї північної Європи,
від Арктики до Піренеїв.
Його остання перемога над Францією, виграв за кілька тижнів,
видатної бліц-кампанії,
укладений у вагон про перемир'я в Ретонді,
нарешті переконав його що він став непереможним.
Читаючи багато, він часто дивовижні та дивовижні інтуїції,
навіть якщо у військовому відношенні, він залишався a простий єфрейтор минулої війни,
не в змозі керувати великими військами.
Це відсутність стратегічного чуття дорого обійдеться його країні.
Коли в червні 1941 р. вишколив цей у поході проти Радянського Союзу.
Тому що вони завжди були на сході виконував амбіції фюрера.
Саме в цих неосяжних просторах що він має намір знайти житло,
необхідні для нового велика Німеччина.
І хоча він підписав 23 серпня 1939р договір про ненапад зі Сталіним,
він досі вважає більшовицьким колосом як постійна загроза,
для безпеки та виживання навіть із Третього Рейху.
Тому він має намір найбільше атакувати та знищувати Радянська влада якомога швидше,
до встановлення власної влади.
Однак у Гітлера є проблема скоріше врегулювати.
Якби Франція капітулювала, Британський експедиційний корпус,
під наказом лорда Горта вдалося вирватися з пастки Дюнкерка.
По той бік каналу, Англія залишається недоторканою і ворожою.
Гітлер, правду кажучи, ніколи бажав війни з нею.
До свого дельфіна Рудольфа Гесса.
Він навіть сказав:
«Ця війна може встановити дружбу тривалі відносини між Німеччиною та Великою Британією.
Це завжди було однією з моїх цілей відколи я в політиці».
В результаті він працює з Гессом і Герінгом,
до плану альянсу, який би поставив у розпорядженні англійців,
12 поділок при необхідності допомагати їй проти будь-якої агресії в Європі,
в тому числі з власних союзників Третього рейху.
Однак через 6 міс поразка Франції,
прем'єр-міністр Британець Вінстон Черчилль,
якими Гітлер вважає дилетант-алкоголік,
вперто відмовляється брати розгляд, секрети відкриття,
миру від німців, будь що наслідки для Англії.
Зрештою, Гітлеру доведеться це зробити протистояти двом непримиренним ворогам,
Великобританія і Радянський Союз.
Сталін, звичайно, привітав Гітлера його перші військові тріумфи,
але СРСР тепер анексує країни Прибалтика, яка Німеччина, до речі,
не міг ігнорувати після цієї анексії з'явилися в секретних пунктах,
пакту про ненапад 1939 року.
Сталін починає розділяти Румунію.
Тоді німецький народ у повній переможній ейфорії.
Однак Гітлер боїться, що не зможе попросіть його докласти додаткових зусиль.
Він довіряє оточуючим, що відчуває мисливець проти 2 тигрів,
з єдиною кулею в гвинтівці.
Хто з двох звірів атакувати першим?
Це стратегічний варіант це кошмар для нього.
Він нарешті вирішує
це буде СРСР.
Він знає, що повинен подолати Червона армія в 1941 р.
до того, як Сполучені Штати вирішать на допомогу Англії.
6 липня 1940 р. Гітлер повертається до Берліна.
Він подарував свято,
а Геббельс роздає 1млн малі прапорці зі свастикою,
перш ніж коментувати події в прямому ефірі на радіо.
Атмосфера ентузіазму генерал стимулює Гітлера.
Зараз або ніколи, він повинен почав свій хрестовий похід проти більшовизму.
Він повторює, що ніколи Німеччина знову матиме на чолі,
лідер з таким авторитет, ніж його.
Незважаючи на це, він дає дозвіл на притягнення до відповідальності підготовка до вторгнення в Англію.
Увечері 19 липня ц. він звертається до Рейхстагу,
виступаючи серед маршалів і генерали, які щойно отримали підвищення,
після перемоги над Францією,
він звертається до британського розуму.
Це звернення залишилося мертвою буквою і в Гітлера тому все більше і більше переконується,
що Черчілль покладає всі свої надії в німецько-радянській війні.
Нелогічний, упертий опір і недалекоглядний англійський прем'єр-міністр,
сильно заважає планам ретельно розглянутий фюрером.
Насправді Гітлер мріяв 20 років про союз з Англією.
Давно після початку війни, він буде чіплятися за цю мрію,
з невеликою наполегливістю смішність коханця,
відмовляючись визнати, що його почуття не приймаються.
Райх приєднується тільки п'ять дивізій на схід.
А навпаки — сталінські війська неухильно зміцнюватися.
Гітлер переконує себе, що конфлікт неминучий.
31 липня він викликає в Бергхоф,
на горі Оберзальцберг,
її воєначальників, у т. ч. великок Адмірал Редер,
Маршали Кейтель і фон Браухіч,
Генерали Йодль і Гальдер.
Гітлер пояснює чому він хоче атакувати відразу.
Якщо Росія зазнає поразки, він каже їм:
остання надія Англії відлетить.
Ріббентроп і Кейтель приголомшені за цим планом.
Вони закінчують гру і на початку серпня 1940 р.
дається наказ почати будівельні роботи на схід,
тобто підготуватися вторгнення в СРСР.
Відтепер,
камуфляж нікого не обдурить.
Люфтваффе, від якого залежить доля зброя з Крігсмарине,
переконав Гітлера здатися його плани посадки,
розпочав роботу 10 липня проти Англії.
З часів Гітлера все складніше заборонив бомбардування міст,
особливо Лондон.
Столиця Британської імперії, має залишатися неушкодженим,
захищений ескадрильями винищувачів і зенітні батареї.
Гітлер дав першу місію в Герінг, нещодавно підвищений до рейхсмаршала,
знищити британський винищувач.
Але Герінг не поспішає,
і атака Мессершмітта,
а бомбардувальники Heinkel — ні справді ще почав,
коли фюрер повертається Бергхоф 8 серпня.
Огляд тераси своєї вілли залитий баварським сонцем,
в розкішному гірському ландшафті, правитель третього рейху,
часто думає про майбутнє завдання,
коли вся Європа буде в його руках.
Він хоче продовжити будівництво автошляхів що досягне серця Східної Європи.
Він збудує нові міста і прикрасити Берлін.
Він пробачить своїх ворогів, навіть у Черчілля,
хто міг малювати і написати свої спогади.
Битва за Британію займає поступово набирає обертів.
Кожен день ескадрильї Хейнкель бомбити британські аеродроми,
навколо Лондона, завжди пощадили за наказом Гітлера.
Але в ніч з 24 на 25 серпня ц.
Бомбардують німецькі літаки помилка передмістя столиці.
У відплату наступного дня Черчілль посилає Королівські ВПС атакувати Берлін.
Шкода мінімальна але Гітлер розлючений,
що столиця Третього рейху не бути невразливим.
4 вересня ц. у своїй промові в Рейхстазі,
він оголошує, що якщо британські набіги на Берлін продовжуйте,
Лондон, у свою чергу, піддасться бомбардуванню день і ніч. Він іде далі.
«Якщо англійці нападуть на наші міста, ми спалимо їх дотла».
7 вересня Люфтваффе покинуло війська його дії проти англійського полювання,
почати бомбардування систематичні стратегії.
400 Heinkel 111 атакує Лондонські доки того дня,
є лише першою хвилею сотні інших, які будуть слідувати один за одним,
до кінця жовтня.
Буде вбито більше 14 000 мирних жителів,
під час так званого бліцу.
Переконаний, що Черчилль провокував навмисно рейди на Берлін,
У Гітлера більше немає сумнівів.
Гранд-адмірал Редер пише:
що фюрер переконаний, що може перемогти Англію, навіть не вторгнувшись у неї.
А тим часом три армії вислали на східні кордони.
Гітлера, на вимогу заг Іон Антонеску, прем'єр-міністр,
приїхав до Берхтесгадена запитати допомога з Німеччини,
місія Люфтваффе відправляється до Румунії.
Офіційно – захищати нафтових родовищ країни.
Гітлер плете свою павутину країни Центральної Європи,
прагнення спокусити глав держав, як тут болгарський цар Борис III.
Фюрер стурбований ініціативами свого союзника Муссоліні,
чиї проекти на Грецію здаються йому химеричними.
Він зустрічає «душа», який вітає його з гордістю на вокзалі Флоренції з такими словами:
«Фюрер, ми готові до маршу».
Але всі страхи Гітлера збулися.
Незважаючи на важливість задіяні сили,
італійці відбиваються від народу Грецький фанатик проти загарбника.
Прийдуть британські війська офіційно допомагаючи Греції навесні 1941 року,
на Криті, потім на материку.
Гітлер, прагнучи гарантувати себе себе, допомагаючи своєму союзнику,
також готується до втручання і вторгнутися в Югославію.
Але насправді плани у нього були складений на наступні місяці,
не йде, як планувалося.
Він втратив ініціативу.
Приниження італійців перед греками,
підвищив моральний дух вже піднятий з британців,
які стійко протистоять нападам Німецькі авіалінії.
Потім Гітлер вирішує активізуватися підводна війна,
шляхом запуску підводних човнів проти конвоїв Ла-Манш і Атлантична англійська.
Єдиною значною територією залишається СРСР де Гітлер все ще може взяти ініціативу.
Коли 12 листопада 1940 р.
Молотов прибуває в рейхсканцелярію,
фюрер щойно віддав наказ переслідувати активно готувався до війни.
Дискусії з негнучким міністром закордонних справ СРСР,
дуже важко.
В останні дні свого життя Гітлер розповість, що вимоги Сталіна,
були обидва нахабно і неприйнятно.
Він попросив мене дати йому деякі основи повітря і вихід до Північного моря,
плюс Константинополь, Румунія,
Болгарії та Фінляндії.
І Німеччина мала стати переможцем.
Коли Молотов залишає Берлін, ніхто не сумнівається в канцелярії,
що всі переговори провалилися.
Гітлер ніколи не пошкодує,
жахливе рішення, яке він приймає напасти на Росію,
навіть коли війна буде остаточно втрачено.
Операція в першу чергу призначено на 1 травня 1941 року.
Гітлер думає досягти Ленінград за три тижні.
Бомбардування проти Англії продовжуються.
Радники фюрера наполягають думати, що ці напади,
у поєднанні з діями підводних човнів,
це найкращий спосіб вбити однозначно Великобританія,
що Черчилль, все ще на землі, продовжувати оцинковку.
Щодо Герінга, розлюченого через невдачу ескадрильї Люфтваффе,
незважаючи на вундеркінди хоробрості мисливців,
він відходить у свої володіння зі Східної Пруссії,
у Карінхоллі та Ромінтені, його мисливський резерв.
18 грудня в Берггофі,
місце роботи та вихід на пенсію Улюбленець Гітлера
Генерал Йодль приносить фюреру,
остаточна версія порядку експлуатації,
щодо майбутньої кампанії якого кодове ім'я - Барбаросса.
Цей 11-сторінковий документ,
наказує вермахт зруйнувати Радянський Союз,
під час стрімкого походу і перед нехай закінчиться війна з Англією.
Гітлер хоче вирішити все континентальні питання до 1942 року,
дата, на яку він вважає Сполучені Штати можуть виникнути.
Італія, однак, залишається проблемою важлива для нього, ламає його плани.
Тепер греки відступили італійські війська в Албанію.
У Єгипті англійці відступили Війська Муссоліні до Лівії,
а в січні 1941 р. вони навіть узяв порт Тобрук,
захоплення мимохідь тисячі в'язнів.
Гітлер думав, що Третій Рейх і фашистська Італія,
приречені на краще і на гірше,
вирішує відправити до Африки, 2 дивізії на підтримку Муссоліні.
Тоді як перші од майбутнього Африкакорпусу,
під командуванням генерала Ервіна Роммеля, землі в Африці.
Гітлер, розчарований, дізнається, що генерал Франко,
відмовляється йти на війну.
Фюрер, сказав один із його близьких друзів,
то збирається покинути Іспанію.
Знадобиться зовсім небагато.
Перша хвиля розколів зосереджено на сх
рухається повільно до радянського кордону.
Німецькі спецслужби майже нічого не знають про наміри,
душевний стан, плани противника.
Офіцери не мають посвідчення безпеки. величезна країна, яку вони мають захопити.
Це не заважає солдату Вермахт вважає себе непереможним.
І все ж вермахт є меншою кількістю.
Однак якщо радянська броня чисельніші за танки,
Вони здебільшого застаріли.
Нарешті, вся стратегія керівника Німеччина заснована на волі,
розвалити СРСР за кілька місяців.
Це теж необхідність. Акції пальне та запчастини,
не вийде далі.
На Півдні Гітлер готується його кампанія проти Румунії,
обидва, щоб полегшити італійців, захищати нафтові родовища,
і є відправною точкою розширився до нападу на СРСР.
Балкани не найкраща земля,
маневрувати сучасну та механізовану армію.
Добре навчений Вермахт проте долає всі перешкоди,
і 7 березня 1941 р. її перші елементи зайняти позицію на грецькому кордоні,
стикаючись із силами Британська і Грецька.
Тижнем раніше Гітлер знову поїхав до Відня.
Його молодша сестра Паула, хто працює обережно,
У лікарні австрійської столиці,
сказав йому:
«Коли я йду в гори і я зустрічайте каплицю, я молюся за вас».
Він відповів:
«У мене є абсолютне переконання, що рука Господь наді мною».
27 березня пронімецький уряд с Регента Павла Югославії повалено.
До влади повертається цар Петро II.
Гітлер реагує негайно,
знаючи однак що будь-які дії на Балканах,
затримує спрацьовування Барбаросса.
Але ще раз, доля йому прихильна.
Ранньовесняні дощі перетворили російські рівнини на трясовину.
У всякому разі, танки не міг діяти раніше червня.
На початку квітня німецькі війська переправилися грецького та югославського кордонів.
6 числа бомбардують Белград.
Є 20 тисяч жертв.
Югославська армія капітулювала 18 числа.
і король втік до Лондона.
За 12 днів переможної кампанії, вермахт втратив лише 151 вбитим.
30 березня грецькі війська капітулювали. після героїчного опору.
Гітлер вітає їхню рішучість та їх значення,
наказав звільнити полонених.
«Я борюся з Англією, не такі маленькі країни, як Греція».
Він пояснює дипломату.
Греки погодилися здатися в німецькі генерали,
але вони відмовляються це робити стільки ж перед італійцями.
Самооцінка Муссоліні вже неодноразово був поранений.
Отже, він грає трюк своєму союзнику, оголосивши,
передчасно по радіо, що військ Елліни здалися італійським військам.
на даний момент Гітлер німий від люті,
але жодна подія не здатна щоб остаточно затемнити його.
Англійці залишають Грецію і кінець Травень під ударами люфтваффе
генерала Фрейберга,
та студентів-десантників,
вони евакуюють хребет.
Так само британські війська зазнають невдачі в Північній Африці.
Роммель готується до атаки на початку квітня.
Він не хоче зупинятися просування Африканського корпусу,
не доходячи до єгипетського кордону.
4 травня Гітлер виступає з промовою ентузіазму в Рейхстазі.
Рудольф Гесс, його дельфін, сидить недалеко від нього.
Незабаром після цього Гесс запитає свого фюрера якщо все-таки вирішено,
розрахуватися з англійцями разом з ними боротися з комунізмом.
Гітлер це підтверджує.
Через 6 днів колишній Великий військовий льотчик,
летить до Шотландії на борту Мессершмітт 110.
Він сподівається, через свої зв'язки з герцогом Гамільтоном,
мати можливість домовитися про сепаратний мир, який він вважається таємною метою Гітлера.
Його місія провалюється.
Взявши в полон, він загине у полоні в Берліні в 1989 році.
44 роки після війни.
Гітлер нарешті вирішив це Почнеться операція «Барбаросса»,
Неділя, 22 червня 1941 р.
У травні бомбардувальники Люфтваффе,
виконати свою останню атаку масовий у Лондоні.
Зараз вони будуть діяти на східному фронті.
Багатьом знакам ми здалися розуміти, що Сталін теж,
гарячково готували наступ.
Гітлер знає, що є великі плани,
і гігантський будівельна програма,
але він ігнорує деталі.
Зіткнувшись з майбутнім радянським флотом, Крігсмарине готується.
5 травня Гітлер оглядає два нових лінійні крейсери «Бісмарк» і «Тірпіц».
Це найпотужніші кораблі світова війна.
Коли 22 травня, він дізнається ніж Бісмарк і Принц Ойген,
той інший гігант,
взяли на море вперше кампанія в Північній Атлантиці,
фюрера охоплює раптова передчуття та запит на місці,
якщо можливо їх повернути.
Починається битва, яка починається 24 травня добре для 2 німецьких кораблів,
яких гнали британським флотом.
«Бісмарк» топить крейсер «Худ». і завдає серйозної шкоди принцу Уельському.
Але «Бісмарк» втрачає нафту і втік до Сен-Назера,
переслідували кілька кораблів в тому числі авіаносець «Перемога».
Перехопивши радіоповідомлення, англ повертаються на дорогу свого ворога,
який, незважаючи на його просування, приєднується і атакований літаками Victorii,
25 та 26 травня.
Бій точиться всю ніч.
Закінчилися боєприпаси, Бісмарк палає від корми до носа.
Вранці 27 числа німецький крейсер затонув, високий павільйон,
з 2200 моряками.
Ця жертва не була марною.
«Бісмарк» дуже привернув увагу частина британських військово-морських сил,
і тим самим сприяв успіху Німеччини на Середземноморському фронті.
Заледве кілька тижнів окремо ця битва Барбаросса.
Радянський Союз намагається знайти союзників серед своїх сусідів.
Але інтенсивна дипломатична діяльність Гітлера приносить плоди.
Фінляндія, Румунія та Угорщина,
підбадьорювати Третій Рейх та військова допомога.
Припускаючи цю перемогу Німецька не викликає сумнівів,
Гітлер наказав Кейтелю передати свою першу трансляцію накази головних командувачів армії.
Його вказівки такі суворі що штаб,
наказує їх знищити після прочитання.
Щоб вони не ризикували не бути відомим.
Очікується, що він буде безжальним комуністичні політичні комісари,
якого Гітлер не чує застосовувати закони війни.
Якщо їх спіймають у руки або якщо вони чинять опір,
вони будуть негайно виконані.
Його накази будуть виконуватися не тільки німецькими військами,
але багатьма іноземними контингентами воюючи на боці Вермахту,
словаки, хорвати, румуни,
Бельгійці, французи...
У тій мірі, що крайній термін наближається,
Гітлера охоплює його безсоння.
Він не спить цілі ночі,
розмірковуючи над своїми планами та шукаючи відчайдушно помилки,
що могло засмутити його грандіозні задуми.
20 червня кожен командир підрозділу отримує секретне повідомлення від Гітлера.
Це робить висновок: «Читаючи ці рядки,
найбільший і найсильніший збори збройних сил,
що коли-небудь возз'єднувалися готовий до атаки.
Найбільша лінія фронту історії струснеться,
не тільки для того, щоб покінчити з цим війни та звільнення пригноблених націй,
а й для порятунку цивілізації і європейської культури.
Німецькі солдати, ви починаєте бій найжорсткіший і найвибагливіший із усіх.
Нехай Бог нам допомагає!»
На світанку 22 червня 1941 р. військ Німці наступають по всьому фронту.
Здивування совєтів повне.
Через 2 дні приєднався Гітлер його нова штаб-квартира,
вовче лігво в Растенбурзі.
Саме з цього міцного табору, схований посеред лісу,
пронизаний блокгаузами й оточений мінні поля,
що екс-єфрейтор Першої світової війни очолить німецьку армію.
Тому Гітлер запускає завоювати Росію.
Йому 52 роки.
Його легіони йдуть від бою до бою,
перетинають величезні одноманітні рівнини
і побитий вітром,
багаті простори України, болота і степи,
непривітна тундра.
Ціною надзвичайних жертв і взірцевої мужності,
досягнуть солдати Третього Рейху нарешті Кавказькі гори.
Спочатку охоплений панікою, Сталін швидко відреагував і проголосив:
вітчизняної війни.
Таким чином йому це вдається фанатизувати свої війська.
Німці це розуміють Радянські танки сучасніші,
і ефективніше, ніж повторював Гітлер.
Також дивують бойовий дух і стійкість воїнів Червоної Армії,
сміливий, упертий і готові пожертвувати своїм життям.
Російська земля сама по собі є перешкодою.
З дощем дороги змінюються швидко в трясовину.
Але це ще не все.
Німці помічають приготування Рад для нападу на Райх.
З глибини лісів, від кінця рівнини.
Вони бачать, що йде нова колісниця 30 тонн, знаменитий Т34,
в тому числі кращих експертів нічого не знаю.
Однак наприкінці липня 12 000 радянських танків,
були знищені або захоплені.
Зрештою це визнав би й сам Гітлер перед певними цивільними та військовими лідерами:
«Якби я знав, що в нього так багато броня цього типу,
Я б двічі подумав перш ніж напасти на них.
Сталіна, який не підписав Женевська конвенція,
закликає до партизанської війни за німецькими лініями.
Його війська застосовують політику випалена земля.
Цілі міста заміновані, щоб взяти пастка штурмових підрозділів противника.
У липні Гітлер оцінив це кампанію практично виграно.
Все ж бій від Смоленська до центру,
виявив здатність радянського опору.
З огляду на те, що Москва вже не має реального стратегічного значення,
він запускає армії, щоб завоювати Криму та Донецька,
і на північ від Ленінграда.
У штабі багато офіцерів скаржитися на постійне втручання Гітлера,
у проведенні операцій.
Один із них, генерал Гальдер, записав у своєму щоденнику:
«Це здається все більш очевидним ворог має необмежені ресурси,
в людях і матеріалі».
Гальдер та інші генерали переконані що єдина можливість виграти,
це атакувати центри промисловців, як Москва.
Гітлер переконаний, що перед знищити всі запаси їжі,
паливо і сталь.
Поки ця дискусія займає і розірвати вовче лігво,
Гітлер раптово захворів.
Свої лікарі, яких небагато компетентний доктор Морелл,
лікувати його ліками призначений для тропічних хвороб,
і навіть поставити йому п'явок.
Хвороба не заважає йому режисури якомога частіше,
щоденна конференція с його штабні офіцери.
Він дізнається під час одного з них що його війська йдуть на Москву.
18 серпня Гітлер мав інтерв'ю з його міністр пропаганди Геббельс,
тут видно, як вітає фюрера на одній із багатьох зустрічей,
у Палаці спорту в Берліні.
У той день мова йде про заходи расистські нападки, спрямовані, зокрема, проти євреїв.
Гітлер затверджує план спостереження збільшився, подарований йому Геббельсом.
Він вирішує, що раз операція Барбаросса завершена,
масова депортація німецьких євреїв на схід можна починати.
У вересні 1941 р. Фюрер все ще вірить у перемогу.
Він планує побудувати великі магістралі що веде на північ, до Скандинавії,
і на південь до Криму.
Але хоча Радянський Союз залишається його улюбленцем,
він приватно заявляє своїм довіреним,
що Сталін велика людина,
що він уповноважить його продовжувати його соціалістичного досвіду за Уралом.
Проте його бажання руйнувати є все ще міцний.
Він наказує поголитися повністю Ленінград,
хто не подає на очі немає стратегічного інтересу.
У колишній столиці царів,
жителі барикадують вулиці.
У середині вересня німецькі війська розташовані на півдні міста.
Починає наставати голод.
Є навіть у голодуючому населенні випадки канібалізму.
16 вересня, однак, танк зупиняються у своєму просуванні,
і направлений на Московський фронт.
2 жовтня перше місто в СРСР атаковано.
Знову звертаючись до натовпу в захваті від Палацу Спорту,
Гітлер пояснює, скільки країн стали союзниками Німеччини,
крім Англії, на жаль. він шкодує.
Він звинувачує євреїв і Черчілля, цей розпалювач війни.
Повернувшись до свого штабу, його беруть перед цими маршалами,
нового приступу манії величі.
Він порівнює Росію з Індією,
і уявіть собі гігантську залізницю що подвоїло б Транссиб.
Він планує відправити туди 5 мільйонів німецьких поселенців.
7 жовтня величезна кишеня створюється навколо Брянська.
Про це попереджає свого фюрера генерал Йодль совєти ось-ось програють,
72 дивізії.
Від хвилювання Гітлер втрачає апетит.
Наступного дня Йодль тріумфально оголошує:
«Нарешті ми можемо без перебільшення сказати,
що ми виграли цю війну».
Але на східному фронті, починається дощ,
а небо сповіщає про перші сніги.
На іншому кінці світу Сполучені Штати офіційно залишаються поза війною.
Але президент Рузвельт з тих пір давно поза суворим нейтралітетом.
Він наказав флоту, у відомій директиві,
відкривати вогонь по кораблях Осі.
Гітлер, зі свого боку, відмовляється захоплюватися.
Позиція Рузвельта не хвилюйтеся про це.
Він висміює американських промисловців озброєння та посмішки,
маневри своїх танків не вірячи в їх реальність.
Операції на Східному фронті зупинилися.
Група армій «Центр». маршала фон Бока,
паралізований снігом і брудом.
Німці, наступаючи з боями крізь шторми,
перетнути нескінченні колони в'язнів, що йдуть на захід.
Звіт абверу, служба Німецька контррозвідка
повідомляє, що населення вітає німці як визволителі,
але цього варто побоюватися що цей стан розуму,
негайно підхопив пропагандистські послуги,
є перш за все наслідком традиційного почуття російської гостинності.
При першій незграбності те саме населення цілком може змінитися,
проти своїх завойовників.
Саме ця війна тягне за собою дуже швидко певну кількість звірств.
Особливо в Україні, де Айнзатцгрупи СС,
не плутати з військами еліта Ваффен-СС,
проводити розстріли резюме євреїв,
які повстають керівники вермахту.
Генерали і маршали фон Манштейн, фон Бок, фон Райхенау,
фон Лееб, фон Рундштедт з багатьма іншими,
виступити проти цих страт.
Вони також знають, що цивільні налякані росіяни,
хоча часто антисеміти,
забезпечить тисячі від волонтерів до прихильників,
хто скоро буде найлютішим супротивників німецьких солдатів.
Але дух Гітлера, відрізаний від світу,
у Растенбурзі, де він приймає тут Герінга,
зосереджена на єдиному битва та її наслідки.
Він мріє вголос про масштабні проекти, які спонукало до відкриття цього другого фронту.
Він повторює своїм співробітникам, що б зробив хотів бути на 10 чи 15 років молодшим,
щоб мати можливість жити в цьому довгостроковому майбутньому. Але фюрер вже хворий.
Його лікарі виявили, що він страждає на ішемічну хворобу серця,
швидко розвивається.
Відлік вже почався для лідера Третього рейху.
У середині жовтня 1941 р.
Москва має практично звільнений від своїх мешканців.
Війська фон Бока, які після в вражаючі перемоги бронетанкових армій,
Гудеріана і фон Клейста в Україні,
розпочав операцію "Тайфун",
знаходяться не далі 100 км від столиці.
Саме тоді починається вермахт зустріти жахливу зиму 1941 року.
холод, лід і сніг,
блок на місці сотні одиниць у яких швидко закінчується пальне.
Надії Гітлера на знищення Швидко відлітають сталінські армії,
з сильним холодом, що прибиває до землі ескадри Люфтваффе.
Він повинен відкласти свої багато проекти, особливо з інших фронтів,
не давай йому більше причина для оптимізму.
Його настрій тьмяніє, його гнів частіше,
навіть перед своїми відвідувачами бренд, як тут,
Маршал Люфтваффе Мільх,
і генерал Галланд, керівник полювання.
Фюрер знає, що знайшов у Сталіна серйозний супротивник.
Тоді як німецька армія, зовсім не готовий до цієї зимової боротьби,
знерухомлений на місці,
радянські генерали, як тут Жуков, готувати контрнаступ.
У них свіжі і численні війська, тих, хто приїжджає зокрема з Сибіру,
і вдосконалення обладнання з місяця в місяць.
Наступ німців на Москву є повністю припинився в середині листопада.
Радянський опір стає сильнішим.
Гітлер довірився декому зі своїх родичів що він тепер сумнівається в перемозі.
Страшні морози накинутися на його війська.
Обидва опоненти підтримують зима зовсім по-іншому.
До совєтів обидва звикли холодний і відповідно обладнаний.
Німці, навпаки, не мають без теплого одягу.
Заклинювання зброї. Двигуни та паливо замерзають.
Постачання не підходить в таких бойових умовах.
Вермахт мерзне до смерті в первинному розумінні цього терміна.
Боротьба зараз відзначена обидві сторони однаково дикими.
Німці грабують села знайти їжу,
то спалити все, щоб не було дають притулок партизанам.
Беруть полонених їхній теплий одяг.
Четверта армія фельдмаршала фон Клюге атакує Москву.
2 грудня визнання проходячи крізь заметіль,
доходить до околиць міста.
Солдати Вермахту вдається рухатися далі,
близько десяти кілометрів до центру.
Це буде найгостріша точка крайність німців.
Вони ніколи не підуть далі.
Температура падає нижче 35 градусів.
Лопнули головки циліндрів.
Руки прилипають до сталі гармати і гармати.
Сама олія завмирає в механізмах.
Саме тоді Сталін наказав потужний контрнаступ,
який стартує 5 грудня по всьому фронту.
Ідуть 14 армії під командуванням Жукова відкинути німців на 100 км від Москви.
Грізний танк Т-34 і його 30 тонн з'явилися масово.
Його гармата, два кулемети 7.62 та його екранування,
зробити його невразливим для зброї класичні німецькі протитанкові танки.
Найтривожніша новина приходять зараз з російського фронту.
Для Гітлера починається справжній кошмар.
Саме до нього ведуть численні нитки які повинні привести до стратегічних рішень.
Коли 7 грудня 1941 р. побачив прибути своїх знайомих до канцелярії,
він знає, що пошук теплого одягу розпочався напередодні по всій країні,
і найконкретніша подія погіршення ситуації.
Того дня, близько півночі,
розмова завмирає, коли a вривається прес-офіцер.
Заява на радіо Американець щойно оголосив,
Раптовий напад японців на Перл-Харборі.
Імперія висхідного сонця воює,
з Великою Британією і США.
Це для Третього Рейху справжнього дива.
Гітлер сказав своєму штабу:
«Зараз для нас це неможливо програти війну.
Наш новий союзник ніколи не був переможений за 3000 років історії».
Потім, натякаючи на Італію, він додає:
«Що стосується іншого нашого союзника, у нього постійно є нижня сторона,
але зрештою знаходить себе завжди з правого боку».
11 грудня Гітлер заявляє війна в США.
У глибині душі він інстинктивно знає що майбутні події,
більше не буде для нього вигідним.
За останні кілька днів цього ключового року,
йому часто трапляється медитувати перед його оточення на дивність ситуації,
де за допомогою Японії
Німеччина послаблює позиції білої раси на Далекому Сході,
тоді як Велика Британія, вона,
боротьба проти Європи разом з більшовиками.
Взимку проїхався його прагнення до абсолютної влади,
фюрер показує свою волю робити.
Навпаки, кілька його генералів не бачу рішення,
ніж на безславній пенсії.
Гітлер просить їх протриматися до пружина, щоб потім мати можливість зупинитися,
ворожий наступ.
Якщо вони сперечаються або не слухаються, він їх звільнить.
У разі потреби він погрожує їх взяти Оперативне командування Східного фронту.
Він нарешті зробить це 19 січня,
звільнивши фельдмаршала фон Браухіча.
Його сила переконання, яку він висловлює, коли він нагороджує своїх найдостойніших воїнів,
як тут молоді офіцери Люфтваффе,
закінчується подоланням небажання.
Начальники, які є найбільш ворожими
більше не противитися його запереченням.
І все ж, незважаючи на зусилля з Японії, щоб полегшити Східний фронт,
катастрофа здається неминучою.
Гітлер телефонував фон Боку особисто,
«У нашій ситуації, є тільки одне рішення,
ніколи не поступайся ні на дюйм землі, заповнити дірки,
і триматися будь-якою ціною.
Він підписує знаменитий наказ, який відтепер діятиме керував усіма діями на Східному фронті.
Війська повинні протистояти на чинити фанатичний опір,
щоб повністю запобігти будь-який розрив у їхній лінії,
як на боках, так і на спині.
Більш ніж будь-коли, Гітлер відчував себе під час ці тижні самотність влади.
Як він може в цьому бути впевнений його рішення є єдино дійсними?
Або навпаки, буде носити остаточна відповідальність,
військової катастрофи безпрецедентний ?
Совєти реагують з лютою жорстокістю.
Один із командирів полку, який Бої писав у своєму щоденнику:
«Росіяни вивозять поранених та пацієнтів лікарні,
зібрати їх надворі, полити бензину і підпалити.
Голови німецьких полонених розміщені на землі,
утворювати руїни символи СС.
Воля Гітлера без слабкості нарешті рятує Вермахт.
Фронт на деякий час стабілізується.
У середині січня 1942 р. він уповноважив фон Клюге бути знятим з лінії фронту,
найбільш експоновані одиниці його групи армій.
Цієї тактики на Землі дотримуються,
морської операції безпрецедентна стратегія.
11 лютого 1942 р. флот наземна дислокація в Бресті,
включаючи крейсери Шарнгорст і Гнейзенау,
вдається досягти Північного моря через Ла-Манш,
не будучи поміченим Королівським флотом і Королівських ВПС.
Під захистом Люфтваффе і Винищувачі Мессершміт генерала Галланда,
горді кораблі Крігмаріне проходить без пригод,
крім двох пошкоджень без сили тяжіння через шахти.
Коли флот прибуває в свої порти прихильність, радість і гордість,
спалахують по всій Німеччині.
Це жахливе приниження для Черчілля.
Гітлер відразу робить довгий виступ у палаці спорту,
перед тисячами молодих офіцерів.
Він переконує їх, що в ці драматичні години, вони самі,
може змінити хід війни.
Коли він йде з трибуни на ура,
його престиж все ще піднятий на сходинку.
Думка Гітлера ставить багато надії на прийдешню весну.
Він сподівається, що коли погода покращиться,
мати можливість розпочати наступ вирішальний на Кавказі.
При цьому його схоплюють дуже слабкий,
що не перестає хвилювати багатьох відвідувачів, які приїжджають побачити його в Растенбурзі.
Він постійно повертається до своїх директив до генералів, до його планів наступу,
навесні і влітку.
Вермахт має підготуватися запустити на північ на Ленінград,
і на південь на Сталінград і Кавказькі гори.
А ще кілька радників фюрера проти цього загального наступу.
Особливо сумнівається Кейтель що армія може захопити,
незаймані Бакинські нафтові родовища.
Однак у Гітлера немає альтернативи.
Йому конче потрібна ця олія його танки, літаки та вантажівки.
Сталін закликає Черчилля отримати відкриття другого фронту.
Британські ВПС нарощують свої сили бомбардування німецьких міст.
Нальоти RAF викликають тисячі жертв серед мирного населення.
У відповідь Гітлер наказав провести експедиції каральні заходи Люфтваффе,
на містах більшість старійшини Англії.
8 травня 1942 року генерал фон Манштейн,
атакуючи відкриває весняну кампанію Крим і його столиця Севастополь.
Одночасно Гітлер наказав наступ на Харків.
Радянська влада відреагує а танкова атака на флангах, яка,
погано підготовлений, зазнає невдачі.
Два німецьких наступу, їм це вдасться.
1 липня впав Севастополь.
Гітлер сподівався, що його блакитна операція,
образлива кодова назва на Кавказі, вдасться дуже швидко.
Він заявляє Геббельсу: «Я б задушив Радянська система стискає своє адамове яблуко».
Пізніше, під час перегляду фільмів новини, захоплені радянськими військами,
і показує німецьких полонених,
він із задоволенням зауважить, що обличчя не висловлював і сліду страху,
або така часта безхребетність серед солдатів, що здалися в полон.
28 червня він почав операцію синіх повністю відновлених одиниць.
Вони докладають основне зусилля на Волзі і Кавказі.
Але Червона армія так швидко відступає,
що вермахту не вдається повісити в найкращих умовах.
Коли 2 противники нарешті зустрінеться віч-на-віч,
прийде зима і лінії спілкування німців,
буде на крайній межі.
21 червня 1942 року Гітлер дізнався цю новину. несподіванка захоплення Тобрука,
військами Роммеля.
Британський флот евакуювався з Александрії.
Гітлер уже бачить Єгипет потрапити в його руки.
Він очікує цієї поразки призводить до падіння Черчилля.
Але англійці готуються протистояти своїм ворогам,
до місця в пустелі називається Ель-Аламейн.
Роммель має лише 70 танків і бронетехніки.
Між німецькими військами і нафтові родовища Баку,
майже стояти 800 км диких гір.
Історія вже довела, що це становить непрохідний бар'єр для будь-якого вторгнення.
Гітлер звинувачує фельдмаршала Вільгельм Ліст,
провести свою групу армій її гори до Каспійського моря.
План «Едельвейс» починає діяти 24 липня.
Багато труднощів сповільнюються операції.
Гітлер штурмує.
Він звинувачує генералів, яких вони оподатковують зарозумілість і некомпетентність.
Список залишається незважаючи ні на що з Ростова-на-Дону.
Наприкінці серпня 1942 р. наступ відзначає час.
Командував радянськими військами Буденний і Чоленєв,
перешкодити німцям у прориві.
Їм допомагають дощ, туман,
і грязюка нової ранньої осені.
Попереду – це успіх.
Ненависть Гітлера до генералів його співробітників піднімається на сходинку вгору.
На Волзі Паулюс спущений на воду штурм Сталінграда,
якого він досяг центру 27 липня.
Але на тлі впертого опору російські солдати і робітники,
наступ уже не йде тільки дуже повільно.
На крайній півночі фронту,
Гітлер звинуватив фон Манштейна, за наказом фон Кюхлера,
остаточно захопити Ленінград.
Перші примірники новий важкий танк «Тигр»,
повинен брати участь у штурмі.
Але 27 серпня рад проявляти ініціативу,
і одночасно наступати на фронтах Ленінграда і Волхова,
за підтримки Балтійського флоту,
Німецький напад на Ленінград скомпрометовано.
Понад 2500 км,
Африканський корпус, маючи програв битву під Ель-Аламейном,
повертається до початкової точки.
У своїй штаб-квартирі в Растенбурзі, де він продовжує отримувати,
військові або політичні лідери,
перед якими він тримає довгі оптимістичні промови,
Гітлер ще не знає що ця прекрасна осінь,
передує повній поразці.
Щоденні державні лекції основні стають все більш анімованими,
і навіть бурхливий.
Одне правило для наближених до фюрера,
забезпечити свою репутацію стратегічної непогрішності залишається незмінним.
У Сталінграді падають снаряди тисячами по всьому місту.
Німецькі війська утримують передмістя, але росіяни воюють героїчно.
Початок оточення, яке буде фатальним для шостої армії Паулюса.
На сході та південному сході — партизан набирається без труднощів,
перед обличчям ставлення німців, поклад запровадити новий вид бою.
Солдати третього рейху, швидко навчаться,
боятися цих партизанів, яких вони розстрілюють і вішають, як тільки візьмуть.
8 листопада 1942 р. союзники землі в Північній Африці.
Реакція Гітлера миттєва.
Він наказує створити повітряний транспорт новий плацдарм у Тунісі.
Погані новини накопичуються.
Гітлер дізнається, що совєти готуються гігантський контрнаступ,
на чолі з найкращими Генерали Воронов, Рокоссовський
Федоренко, Новіков.
Стартує 19 листопада на південний захід і на Дону,
викликаючи розрив німецько-румунського фронту.
Через два дні Шоста армія Сталінград повністю оточений.
Єдина надія Паулюса залишається з повітряного порятунку.
Герінг, однак, не поспішає.
Гітлер наказує почати гігантського повітряного мосту,
що дасть можливість надавати щоденно обложеним, провіант і спорядження.
Незважаючи на зусилля Пілоти Junker 52,
але ми далекі від 500 тонн,
що знадобиться щодня.
Совєти наступають регулярно до міста,
просуваючись за добу на 100-150 км.
11 грудня Гітлер чекає всю ніч підтвердження наступу,
4-ї танкової армії, яка повинна атака з метою очищення Сталінграда.
У Паулюса залишилося всього кілька днів продовольство та боєприпаси.
Він знає, що 6 радянська армія сходитися до нього,
і що він має практично немає шансів на перемогу.
Тільки прорив четвертої танкової може врятувати його.
Атака починається добре.
Фон Манштейн, від якого залежить четверта танкова оптимістична,
але совєтам це вдається створити пролом,
в італійській системі покриття західний сектор Сталінграда.
Ця нова катастрофа приголомшила Гітлера.
Його лікар, доктор Морелл, страх за своє здоров'я,
і замовляє йому серцеві стимулятори.
Його пацієнт розповідає йому що він смерті не боїться,
і що він готовий віддати своє життя за Німеччину.
Ситуація Паулюса безвихідна.
Його війська налічують десятки тисячі поранених і хворих,
які навряд чи можна евакуювати.
Ми більше не можемо ховати мертвих в мерзлій землі.
Бойовий дух солдатів низький.
Гітлер знає, що жертвуючи чвертю мільйони людей, що стримували радянську владу,
але він може врятувати Кавказька група армій.
Якщо Шоста армія поступиться, військ Сталіна пронесуться над заходом.
Паулюсу загрожує 70 підрозділів.
Гітлер забороняє кому б він не приходив возвести в маршалки здатися.
Наприкінці грудня всі спроби нім прорвати оточення не вдалося.
Бази навколо Сталінграда потрапив до радянських рук.
Припаси більше не надходять і поранених вже не можна евакуювати.
Страшенний холод чинить лихо серед обложених.
27 грудня Гітлер наказав фон Клейсту евакуація з Кавказу,
поки ще є час.
Фон Клейст відступає до Ростова і Таманського півострова.
Відступ, який починається, це віщує загальна, яка не зупиниться,
перед німецькими кордонами.
Групі армій це вдається щоб врятувати 270 000 чоловік.
Ростов захоплять росіяни у лютому 1943 року.
Розмовляючи з маршалом Антонеску, глава румунської держави,
Гітлер згадує, що в минулому і в розпал криз,
жоден державний діяч не зміг передбачити результат конфлікту.
Дуже часто, однак, і навіть у цих умови, дозвіл веде до перемоги.
Червона армія, однак, кидається в пролом.
Лінія Сталінградського фронту відступає в бік центру міста,
повністю інвестовано.
Маршал Паулюс все ще відмовляється здаватися.
Він посилає до Гітлера останнє радіоповідомлення:
«Ваші накази виконано. Хай живе Німеччина!»
Гітлер готується до неминучого.
Він вважає, що героїзм його воїнів при Доведеться навіть Сталінград перевершити,
У найближчі місяці.
Що б не сталося, Вермахт продовжуватиму боротьбу без думок.
29 тисяч поранених вже евакуювали літаками коли останній аеродром у Сталінграді,
потрапив до радянських рук.
Вцілілі бійці мають дозвіл щоб написати останній лист своїй родині.
Коли вийшов останній Heinkel 111 пілотований лейтенантом Кунцом,
прикрашений лицарським хрестом,
зі школи 20 січня 1943 р. з колії все ще доступний з Гумрак,
він бере 19 поранених і 7 мішків пошти.
Шоста армія знекровлена.
Паулюс капітулює 31 січня з 91 000 чоловік,
у тому числі 2500 офіцерів і 23 генерали,
З полону повернеться менше 10 тисяч.
Гітлер божевільний від люті.
Його чудовий Вермахт, її виняткові солдати,
його вищий командний корпус якість і його сучасна зброя,
скорочуються до пенсії через Східний фронт.
Господар третього рейху, під час тривалого безсоння,
відзначимо загальний спад своїх військ на всіх фронтах.
Навіть у Північній Африці, де Роммель намагається уникнути загальної поразки.
Що стосується Люфтваффе Герінга, незважаючи на мужність своїх пілотів,
вона дедалі безпорадніша.
А хвилі тим часом невпинно Британські та американські бомбардувальники,
фунт німецьких міст.
Проте документ взято на совєти показують, що ці нарікають,
понад 11 мільйонів смертей.
Ця новина була б носій надії на Гітлера,
якби він міг дати нову удар по своєму супернику.
Але його війська абсолютно потрібен період відпочинку.
Крім того, зі стратегічної точки зору, ми повинні піти на збройові заводи,
час випустити нові танки, нові літаки, нові підводні човни.
1943 рік, який відкривається про розгром Сталінграда,
буде вирішальним для майбутнього світу.